Oto, idemo onda počinjemu u prvim korinčanima 2, vodite u prve korinčane 2, prve korinčane 2, to je druga poslanica korinčanima, to je prva poslanica korinčanima 2.
Prva poslanica korinčanima 2, čitat ćemo cijeli stih, cijelo poglavlje kao i uvijek, ne stih.
Može, prva korinčanima poglavlje 2, kaže, ja bračo, kad sam došao k vama, nisam došao s uzvišenom besidom ili mudrošću objaviti vam svjedočanstvo Božije,
jer sam odlučio ne znati među vama ništa drugo, osim Isusa Krista i to razapetoga.
I ja sam bio s vama u slabosti i u strahu i u jakom drhtanju.
I moja besjeda i moje propovjedanje nije bilo primamljivim riječima ljudske mudrosti,
nego u pokazivanju duha i snage, da vaša vjera ne bude u ljudskoj mudrosti,
nego u snazi Božijoj.
Štoviše, mudrost govorimo među savršenima, ali ne mudrost ovoga svijeta,
niti knezova ovoga svijeta koji nestaju,
nego ugovorimo mudrost Božiju u tajstvu skrivenu mudrost,
onu koji Bog prije svijeta odredio za našu slavu,
koju nitko od knezova ovoga svijeta nije upoznao,
jer da su i upoznali, ne bi gospodina slave razapeli,
nego kao što je zapisano, to oko nije vidjelo,
ni uho nije čulo, niti je ušlo u srce čovječe,
to je Bog pripremio onima koji ga ljube.
A nama je to Bog otkrio po svome duhu,
jer duh sve istražuje, pa i dubine Božije.
Jer tko od ljudi zna, to je u čovjeku osim čovječega duha koji je u njemu.
Tako je ono što je Božije nitko ne zna, osim duha Božijega.
A mi nismo primjeli duha ovoga svijeta,
nego duha koji je od Boga,
da bismo mogli upoznati ono to nam je od Boga darovano.
To i govorimo, ne riječima što ljudska mudrost poučava,
nego što poučava duh sveti,
uspeređujući duhovno s duhovnim.
A naravni čovjek ne prijma ono što je od duha Božjega,
jer je to za njega ludost.
I to ne može poznati jer se to duhovno prosuđuje.
A onaj koji je duhovan prosuđuje sve,
a njega samog ne prosuđuje nitko.
Eto ko je upoznao um gospodinov, da bi njega poučio.
Ali mi imamo um Kristof.
Ok, pomolimo se.
Dragi Bože, hvala ti za ovaj dan,
hvala ti što smo opet na ovom mjestu,
hvala ti što si pripremio i mene opet isto za propovjednovu.
Molim te, napunime Duhom Svetim i priče kroz mene,
koristi me, daj mi hrabro znanje i mudrost, naravno,
i razum i snagu Duha Svetoga da me podsjeća na tvoju riješ,
da mogu druge poučava, da ima snažnu moč, tvoja riječ.
Hvala ti za ovaj tjedan, za uspješan tjedan,
hvala ti za sunce koji imamo danas i što ide vrijeme napokon na bolje,
i hvala ti za spasenja i učer, za dva dečka,
Jure i Tomo, nebidno ova dvojde dečki iz Đakova,
su spašeni, hvala ti na tome, i još smo od prijatelji iz Zagreba,
čuli da su i oni spasili dio sebe, tako da puno ti hvala za spasenja koja imamo od učer,
i slavimo te, pomozi i budi s nama, i pomozi da ova propravoj bude uspješna,
i da ljudi nauče nešto i da slušaju i da san sebe, uči naravno isto kao i svaki put.
Hvala ti to svečinjemu u tvoju slavu, hvala ti za pjevanje.
Prije toga, volemo to ime Isa Krista sa tebi, volemo oče moj. Amen.
Ok, možemo početi.
Kaže u prvim koničanima 2.1, na početku odmah šta smo čuli, kaže
"Ja, bračo, kad sam došao k vama, nisam došao s uzvišenom besjedom,
ili mudrošću objaviti sjedočanstvo Božije.
Jesam odlučio neznati među vama ništa, osim Isosa Krista."
I to razapjeto. "Ja sam bio s vama u slabosti i u strahu i u jakom drhtanju.
I moja besjeda i moj propovjedanje nije bilo primamljivim riječima ljudske mudrosti."
Znači, nebitno što ljudi žele čuti.
Moja propovjednja nije bilo riječimo ljudi koje oni žele čuti da ja njima malo škakljam uši,
da oni čuju da ja njima govorim što oni žele čuti, pa da bude sretni sa mnom.
"Nije moja besjeda bila propovjedanje nije bilo primamljivim riječima ljudske mudrosti,
nego u pokazivanju ducha i snage, da vaša vjera ne bude u ljudskoj mudrosti,
nego u snazi Božjoj."
Znači, vjera ti može biti ili u ljudskoj mudrosti, kaže, ili u snazi Božjoj.
Ne može biti i jedno i drugo. Može biti ako mogu oni raditi zajedno, recimo.
Ali recimo, ako kaže ljudska mudrost, koji primjer ljudske mudrosti?
Recimo, ljudi kažu da smo mi svi postali od majmona i da postoji evolucija.
Ali to je ljudska mudrost. To oni misle da je tako.
A šta kaže bog? Bog je stvorio zemlju. Bog je stvorio čovjeka.
Adama i Ebu. Znači, jedno i drugo ne mogu raditi zajedno.
Ima, naravno, znanosti koji se podudaraju, koji su točni.
I ako točni su, ako možemo to vidjeti našim očima, i čuti, ili šta ja znam.
Ako imamo percepciju toga. I ako Biblija isto to kaže.
Ako nije protivno Biblit. Onda je to istina.
Znači, ima ljudska mudrost i snaga Božija.
A kaže, Pao tu, Korinčanima kaže, da vaša vjera ne bude po ljudskoj mudrosti.
Nebedno što ljudi kažu, da ne bude vjera vaša u tome, nego u snazi Božije.
Moja propoved, danas se zove "zašto vjerujemo Biblii?"
Puno ljudi koji me znaju od prije, koji su bili prijatelji ili poznanici,
oni su se čudili naravno kad sam ja to počeo.
I vedatno su oni pitovili "zašto, kako je to moguće, kao si se ti promjenio?"
Zašto ja vjerujem? Zašto mi vjerujemo Biblii?
I danas to prolazimo, zašto mi uopće vjerujemo Biblii?
Zašto se vjeruje u ovu knjigu?
Naki ljudi, nevednici, stvarno kažu, to ti vjeruješ u knjigu, ti vjeruješ u baj.
Zašto mi vjerujemo u Biblii? Do danas prolazimo.
Biblija kaže, je Božija riječ. To su riječi koje je Bog.
To su doslovno Božije riječi. Da, pisani su čovećim rukama,
ali su Božije riječi i objasnit ćemo to danas sve kako.
I zašto mi uopće vjerujemo o Biblii?
Znači kaže, ljudska mudrost i snaga Božija.
Ovo je snaga Božija, riječi ove knjige su snaga Božija.
Zašto mi vjerujemo u ono što vjerujemo? Zašto mi vjerujemo u Biblii? Zašto mi vjerujemo u Isusa Christa?
E sad, neki ljudi stavljaju vjeru u ono što čuju iz Božije riječi, zato što Božija riječ ima snagu.
I ti kad čuješ, ti reagiraš. To ti jednostavno reagiraš na to.
Ja sam reagiro, kad sam to prvi put čuo, kada imalo smisla od spašene osobe.
Kad čuješ, kad propovjeda riječ Božiju, onda ona ima sna.
I onda možeš reagirati na to.
Puno ljudi kaže, a ja ću vjerovati u Bibliju ako ja imam neke dokaze.
Ali, jel ti onda vjeruješ u Bibliju ili ti vjeruješ u Bibliju zbog dokaza?
Recimo, ako ja tebi kažem, e, kad se ti došao danas, mamo,
ja sam tebi u jaknu, imaš u jakni 50 eura, stavio sam ti u jaknu 50 eura.
E sad, ćeš ti meni vjerovat, ili ćeš reć, a, idem ja to proveriti.
Šta radiš ti s time, ako ti to ideš proveriti?
Ti tražiš dokaz. Znači, ti meni ne vjeroješ na riječ.
Ti tražiš dokaz. Šta znači, ti meni ne vjeroješ.
Tako je i ljudi. Ima ljudi koji kad čuju, oni to osjete u srcu, ima smisla u mozgu i u srcu.
I oni reagiraju na to i oni to vjeruju i prihvačaju.
A ima ljudi koji kažu ne, ne, ne. Ja trebam neke znanstvene dokaze.
Ja moram nešto iskopati, ja moram ovo, ja moram ono.
Ali, onda oni ne vjeru, već Božju, oni vjeruju u svoje znanstvenike i svoje znanstvene dokaze.
A ne u bibliju. A Bog želi da imamo vjeru u bibliju, u njegovu riječ.
Ja, kad ne znam, nešto kažem mojoj čerki ili svom djetetu ili svaki roditelji kad kaže nešto svom djetetu.
Ali ti želiš da on tebe preispituje, da ono tebe traži neke dokaze i znakove.
Ili želiš da ti vjeruje na riječ.
Ili da ti vjeruje na riječ, naravno.
To to i Bog želi od nas.
I sad, svako se mora pitan, to je li vjera po tome u mudrosti ljudi,
u njihovim znanosti ili dokazima o šta ja znam, ili u Božejoj riječi.
Kaže biblija da je vjera dolazi od slušanja Božejoj riječi.
Znači ti ne možeš vjerovati u Boga ili vjerovati u Božju riječ ako je nje čuješ.
Kako? Ti nemaš pojma. Ti vjereš u nešto.
Možeš se, če si ti reći ja vjerujem u Boga, ali nemaš pojma ko je Bog nešta, ni kako, ni ništa.
Biblija kaže u Rimljanima 10-17, vjera dolazi po slušanju, a slušanje po riječi Božiju.
Znači kad spašana osoba propovjeda riječ Božiju, znači kad ti čita ili kaže riječ Božiju, od toga dolazi vjera.
Od toga ti možeš povjerovat. Od toga dolazi snaga Božija, proz njegovu riječ.
Kaže u Hebrejima 4.12, jer je živa riječ Božija i dijelotvorna i ošterija od svakog dvoseklog mača i prodire do razdijove i duše i duha,
iz globova i moždine te prosuđuje misli i nakane srca.
Znači šta kaže biblija? Taj Božija riječ živa, ona ima snagu.
To nije samo crenilo, to nije nešto što sam ja samo napisao, dobar dan, ja se zovem u lako i dolazim u davdje.
Ne, ovo je riječ Božija, ona ima snagu.
Kaže, ona je živa, ona je djelotvorna, ona djeluje.
Ti kad si spaš i kad čitaš bibliju, to djeluje u tebi.
Kako kad recimo hrano jedeš i onda ti misliš, ja sam se najuo i to je to, ali hrana djeluje u tebi.
Hrana radi, hranci daje potrebne vitamine, minerale, proteine, masnoće u lijeku hidrađa, šta god, ona djeluje u tebi.
I tako je ovo, ona djeluje u svom srcu, u svom mislim, ona te čisti, ona te podučava, to radi Božija riječ, ona je djelotvorna.
Zato, kad je Istus propovjedao ili pavao, ili stjepan, on je propovjedao istinu.
Ona nije bila po primamljivim riječima ljudske mudrosti, nego su oni propovjedali Božiju riječ.
I to se ljudima nije svidjelo. Ljudi su se ljutile i puno ljudi mislijo, o, Istusa su svi volili, to je laž.
Židovi su ga mrzili, svi su ga mrzili, tato što je on propovjedao čistu Božiju riječ, nebitno što su drugi mislili.
I šta, njih je to, tako kaže, ona je oštijao dvosjeklog mača i prodira do razdjebe i duše i duha.
I oni kad su čuli njegovu riječ, oni su se razljutili, njihova lica su se promijenila, oni su bili, oni su ga cheli ubiti.
Kaže oni su čak počeli škripati sa zubima, si možeš zamisliti kad ti neko počneš škripati sa zubima, pa to ko je neka životinja.
Njih je to toliko pogodilo u srca Božija riječ, da su se oni počeli tako ponašati.
Znači, ona je živa, ona djeluje. Zato je kod mene, ja kad propovjedam,
možete vidjeti, mislim, ja ne čitan vaše komentare, o šta ti je za mene, a to ne za njima.
Ja propovjedam Božiju riječ tg. ljudi kažu, ali kako čujem, komentari su sve i svašta.
Znači, ljudi su, zašto? Zato što propovjedam Božiju riječ, niš drugo.
Zato što oni nisu navihli na to da ljudi propovjedaju čisto ceno na bjelo što piše.
Nego što oni su navihli da se propovjeda primavljujem riječima ljudske modrosti.
Ali ja to ne radim. Ja ću propovjedati ono što je istina i što Boga očekuje da se propovjeda.
I malo ljudi ima koji to radia. Oni tražaju svoju slavu. A ja ne tražujem svoju slavu, ja tražujem Božiju slavu.
Ja to ne radim za sebe. Znači, kad smo se spasili, rekao smo, vjera dolazi od slušanju riječ Božije.
Znači, kad se spasimo, vjera je... Gdje je naša vjera bila kad smo mi čuli kako se spasiti?
Vjera nije u otoj osobi koja to govori, vjera je u riječi Božije.
Ono što smo čuli, ono što biblija kaže, ono što piše da je Božija riječ, u tom je naša vjera.
Znači, razlika između onih koji kačuju u evanđali i koji vjeruju i nevjeruju, nevjeruju je njihov izbor, osoban izbor.
Svako ima izbor prihvatiti ili odbititi, ali to...
Kad sam ja to prvi put čuo, imalo odmah smisla, odmah me pogodilo u srce, odmah mi imalo smisla, odmah mi samo kada mi napravio nešto klik.
I to je to. Ja sam to prihvatio. Zašto ne bi? Zašto ne?
Znači, vjera nije u ljudskoj mudrosti, već je samo u riječ Božje i u njenoj moči.
Zato je meni najveći autoritet na svijetu. Najveći autoritet na svijetu je Božja riječ.
I ništa drugo. I može biti neka osoba, neki, ne znam, vođa vjere ili šta ja znam, papa ili šta ti ja znam.
I on može izmišljati svoje, pogotovo u nekim nekom jeziku kojoj se ne koristi danas.
On može reći, a to znači ovo, to znači ovo, to znači ovo. Ne, ne, ne.
Nije on glavni autoritet. Nije će on reći šta piše, nego biblija je glavni autoritet.
I moramo raditi ono što biblija kaže i ponašljati se kako biblija kaže i raditi što biblija kaže.
A ne, neki čovek imenom papa što je već i ovako je nakon krivo i nije po bibliji, on će reći šta piše o bibliji, ne.
Onda je on iznad biblije, on je iznad Božije riječi, autoritet, to ne ide.
Biblija je glavnija autoritet. I to je to, to je to. Sve po bibliji se mora živjeti i učiti.
Jedinstvena je moć Božije riječi. E sad puno ljudi kaže, pa ne ide ti to baš tako, to sam i čuo u svom životu.
Odmah ljudi to kažu. Bibliju je napisal čovjek. Bibliju su napisali ljudi.
Ne samo jedan čovjek, ima tu hrbu autora koje su od tisuće godina živjeli i pisali ovo.
Nije samo jedna knjiga, ovo su spoj 66 knjiga.
Puno ljudi kaže, to je napisao čovjek ili su pisali ljudi. Da, ali ti ljudi su kao prvo bili spašeni, vjerovali su Boga, a kao drugo, Duh sveti ih je vodio da oni to pišu.
Duh sveti ih je vodio. Znači to je ljudska ruka pisala, ali nadahnuto je Bogom, Božim duhom. Inspirirano.
Šta znači odakle dolazi inspirirano? In spiritus. Šta je spiritus? To je duh. Znači nadahnuto.
To je duh. Duh ih je vodio i to znači inspirirati. Nadahnuto nekog. Znači duh ih je vodio.
Oni su to pisali. Nije to samo jedna knjiga nebitna. Inače, što je najveće, većina ljudi, većinom kad mi to neko kaže, to su ljudi pisali, znaš ko to kaže?
Tu kažu katolici. Ali, za čemu se onda njihova vjera temelji ako oni ne vjeruju na bibliju? Nema smisla.
U što ti vjeruješ? Ja sam mislio da se kreščanstvo temelji na Bože riječi.
A oni ne vjeruju ni u bibliju, ni u osnovu biblije, nego vjeruju tamo što neki čovjek u halini primća njima.
Nedeljeljom, dok pije ljede krekere i pije vino, katastrova.
2. Petrova 1.21 kaže, jer proročanstvo nekoć nije došlo voljom čovjeka, nego su sveti Božiji ljudi govorili poneseni Duhom Svetim.
Znači, Bog ih je koristio i oni su bili poneseni Duhom Svetim dok su oni to pisali.
Evo jedan primjer koji imamo u otkrivenju 1.19 kad Bog pokazuje Ivanu čak će se desiti na kraju svijeta.
I onda je Bog njemu reko u otkrivenju 1.19 napiši ono što si vidio i ono što jest i ono što se ima dogoditi poslije.
Znači, on mu je reko napiši. Užiš? Znači, Bog mu je reko napiši.
Znači, sama Biblija je jedini dokaz da je Biblija istinija.
Bog moči Bože riječi. I sada će ljudi reći, a pa tova nema logike, to se vrti u kru, kako može biti Bože.
Mene ne zanima kako, jednostavno je to Bog i gotovo. Aj ti meni objasni Boga.
Ne možeš, ne možeš. Biblija je jedinji dokaz da je Biblija istinjita i da je moč Bože riječi.
To što je napisana toliko savršeno i nema ni jedne kontradikcije.
I kažem, pisana je od vremena Mojisija skroz do poslije smrti Isusova.
To su tisuće godina, to je više autora i sve ima svisla i svuda se hvali Isusa.
U Starom zavijetu, u Novom zavijetu se pokazuje Isus jednostavno nema ništa što dolazi blizu Bože moči.
I kažem, zato što je djelotvodna, zato što to nije samo riječ, ona živi, ona živi.
Zato je Biblija sama dokaz da je Biblija istinjita.
Biblija je edinskavna knjiga koji čovjek ne može duplicirati, on se može truditi.
Čovjek se može truditi i reći, o, to je Bože reć, ali šta god da su ljudi pisali, ne znam, Kurani ili, ne znam, knjiga mormona,
to je, ovaj Džouzaš Misk piso, kao, poslu, Bože reć, možeš misli, ili ne znam, čak i Apokrifa.
To se vidi, čem poljeraš, ti čitaš, to nema moći, to nema ništa, to je pozred ovoga, je ništa.
To su samo ljudske mudrosti i ljudske gluposti.
Najjednostavnije životne oblike čovjek ne može duplicirati ili ne može stvoriti.
Ne može čovjek stvoriti ono što je Bog stvorio ili daći život.
Znači, ono živi i čovjek ne može život stvoriti.
I kažem, i najjednostavni životni neki oblik čovjek ne može stvoriti sam od sebe.
U nekom laboratoriji, nekdje.
Recimo, što imam i primjeri što čitam sad i u svom privatnom čitanju jutro i na veće,
je u izlasku kad čarobnjaci dolaze pred Moisija.
Recimo, Moisija pretvori krv u vodu i onda čarobnjaci znaš što je da li reći, a kako nije to Božja ruka, možemo to i mi.
I oni sa crnom magijom to isto naprave, pretvore vodu u krv.
Onda moj sje kaže Bog njemu da napravi pošast jednu jel i da će on dozvati hrpu žaba po cijelom Egiptu.
I onda kažu čarobnjaci, faranovi, a to možemo i mi, jer oni isto sa magijom nekako dovedu žabe da dođu.
Ali onda treća kaže, kaže Bog, dotakni sa štapom prah, i kad udari štapom prah, i kad udari štapom prah, onda od praha će nastati uši po svojem zemljenju Egipatskoj, koje će močiti i ljude i životinje.
I kad su to probali čarobnjaci, oni to nisu mogli. Oni nisu mogli stvoriti život od nečega, od ničega.
To čarobnjaci nisu mogli. Jedinom Bog to može, On može stvoriti život.
Onda su rekli čarobnjaci, ne možemo mi to činiti, ovo je prst Božiji, mi to ne možemo činiti.
Probali su i nije imišlo. Znači samo Bog može stvoriti život i pisati riječ Božiju i imati trajnu moć.
To samo Bog može. Ivan 1.1. poznati stih koji znamo, kaže, u početku je bio On riječ i On riječ bio je s Bogom.
I On riječ bio je Bog. Šta je to? U kaženom Biblija troje su na nebu koji svjedoče otac, riječ i Duh svijeti.
Znači šta je to riječ? Koga tu mjenja riječ? Riječ. Sina. Znači sin je riječ.
Isus je riječ. Isus je riječ Božija. I ona je živa, istinta i djelotvorna. Kao Isus. I šta je? Kaže, u početku je bio on riječ, Isus. I on riječ, Isus, bio je s Bogom, sa otcem.
I on riječ, Isus, bio je Bog. Znači on je od početku postojao, riječ Božija od početku postojala.
I to je fora, što volim spominjati, ili je zanimljivo. Bog je koristio čovjeka da piše ovo. Čovjek je nadaknut dukom svjetim, nadaknut Bogom.
Znači, ovo su pisali i Bog i čovjek. A Isus šta? Isus je rođen od žene i čini ga to čovjekom. Ali moj otac Bog i on je sim Božiji i on je Bog.
Znači, on je i čovjek i Bog. Kao što je i ovo, čovječe i Božije. Riječ Božija.
Ima smisla, sve ima smisla i zato kažem, ovo je močno, ovo nije samo knjiga bez veze.
Vjera se ne temelji, recimo imamo imitacije, već sam ispominjavao što ljudi misle da su isto Božija riječ ili Tatija znam.
Nebitno kao na primjer Kuran ili knjiga mormona ili Apokrifa, ali šta ti ja znam.
Ali vidi se, može se usporediti, tj. ne može se usporediti sa Božijom riječ, nemaju snagu nikako.
I vjera, što sam već reko, vjera se ne temelji na dokazima drugih.
Je, recimo, postoje apologeti i oni imaju svoje apologetske metode.
To su ljudi koji moraju opravdati vjeru na razne načine.
Ali njihove metode mogu biti korisni, ali nisu temelj naše vjere.
Zato što oni na svaki i mogući način pokušavaju nekako opravdavati njihove vjere
i često dolaze i do krivih zaključaka, ali nisu sprašani.
I želeo, kažem, na razne moguće načine opravdavati njihovu vjeru.
Da li je na dobre ili loše, nebito. A to nema smisla.
Prvo nemaš šta dokazati drugim ljudima, ovo je to što je dokaz.
Oni ne moraju na moja objašnjenja, nisam ja nikoj ništa, neko Boža riječ je močna.
Ne, ja sam nemočan. Ja sam samo tu da propovjedam riječ Božaju.
I ona je močna. Ona je ta koja djeluje, ne ja. Ona djeluje kroz mene.
Ja sam taj koji se nudim za službu i koju propovjedam, ali ona je močna. Ona je ta koja daje moč.
Duh sveti kroz mene, kad čitam riječ Božaju, daje moč.
I imaju povjesne dokaze i znanstveni podaci što ljudi misle, ali oni nisu dovani za pravu vjeru.
Ja ne vjerujem u Boga, tj. ja vjerujem u Boga radi Boga.
Ja ne vjerujem u Boga radi znanosti ili radi povjesti ili nekih dokaza ili nešto što se iskopalo.
Imamo dokaza da je prije dvije tisuće godine.
Ja ne vjerujem u Boga radi toga. Zašto ja sad ne vjerujem radi toga?
To naravno pomaže. To pomaže mojoj vjeri i učvrsčuje moju vjeru.
Ako bi se iskopalo negdje nešto što bi dokazalo na neku priču iz Biblije.
To bi meni učvrsčilo vjeru, ali ne bi bio taj dokaz bita meni za moju vjeru. Zašto?
Jel onda ja kažem da je znanost iznad Biblije, da nije Bog moj Bog, nego da je znanost moj Bog.
Znanost da opravdava Boga. Jel to znači da ako znanost kaže to je točno, onda ja vjerujem u Boga.
Jel ako kaže znanost to nije točno, onda ja ne vjerujem u Boga.
Znači da ja onda vjerujem u Boga ili ja i vjerujem u znanost?
Koji je meni najveće autoritetno? Znanost.
Jel sve onda temeljim po znanosti?
Ali nije moja vjera u znanosti, moja vjera je u Boga.
I tako se treba razmišljati.
Necimo, ne znam, govori se da se našlo sašta nešto na Mount Everestu koji je najveće brdo na svijetu
i da su tamo našli i fossili od Kitova.
Kako je to moguće?
Kako se može na najvećem brdu koji postoji na svijetu naći fossili Kitova ili neke otisci?
Kako je to moguće?
Jedini razlog može biti da je moguće.
Da je bio nojim potop po cijelom svijetu.
Bio je nojim potop po cijelom svijetu, gdje sve je bilo pod vodom, kao što mi bila učin,
čak je Noah pustio pticu van i ptica se vratila zato što nije mogla nigdje sletiti.
Znači, doslovno sve je bilo pod vodom, a tako je i najveće brdo koje postoji na svijetu Mount Everest.
I zato je tamo, na kraju kad se spustila voda, kit je ostao tamo, iznad vode, na suhom.
I tako je to moguće. Jedino tako je moguće. Ali, ja ne vjerujem u to zato što su oni našli sada tu neke dokaze.
Ja sam vjeruo i prije toga već u to. Ali, to mi samo dokazuje da sam u pravu i da je Biblija u pravu.
Uživite, na taj način kažem. I tako i povjesme neke dogataje.
Zato, recimo, kad je Isus propovjedao, židovi i pismoznanci su tražili zna pod njega.
On je rekao vi naraštaju zmiu otrovnica koji traža znak. Neće vam se dati znak.
Šta znači? Daj mi znak. Neviremti. To znači neviremti. Daj mi dokaz, dokaze me. Neviremti.
Isus je propovjedao, doslovno iz Božjih ustaja govori Božja riječ. On njegava riječ.
Isus, sam Isus propovjeda. Ne, daj nam znak. On je rekao jedini znak će vam se dati i to znak Ione.
Ione, kao što i ona bio tri dana i tri noći u utro bih kitat, tako će i sin Božih biti tri dana i tri noći u srcu zemlje.
Kad je umro i bio tri dana i tri noći i ovo plati za naše grijhe i onda uskrsnuo.
Rekao je neće vam se dati znak. To znači oni traže dokaz od njega. Ako ti tražiš dokaz to znači indirekno ja tebi ne vjerem, to kažem.
Treba vjerovati. Jednostavno treba vjerovati. U tom je fora da vjeruješ, a ne da tražiš dokaze.
Znači istinita vjera dolazi od moći Bože riječi, a ne od ljudskih dokaza ili ekspertiza ili povijesničara ili šta ti ja znam.
Pogotovo, ko recimo, ne znam, onim ko moj sada što znaš gledati history channel ili šta ja znam,
i tamo su svi neki repreznancenici i povijesničari i ono i oni traže neke dokaze i sad oni su kao autoritetu i oni dokazuju i šta i kak je bilo u biblijske dane.
To je sve laž. Većina njih je odbačena i oni nemaju pojma o bibliji. Niče ikad znati nismo o bibliji.
Kebrejima 11.1 kaže, šta je vjera? A vjera je suština onoga čemu se nadamo, dokaz stvarnosti koji ne vidimo.
Jesu po njoj stari stekli dobar glas. Vjerom razumijemo da su svijetovi načinjeni riječu Božijom. Tako da ovo vidljivo nije postalo od nečeg pojavnog.
Znači, vjerujemo nešto što ne vidimo.
Ako ja nešto vidim, ja moram vjerovat u to. Ne, ja imam dokaz da to vidim.
Ako ja to čujem, ja to čujem. Meni ne treba onda vjera.
Vjera mi treba samo ako ja nešto ne znam. Ako ne mogu saznat, ne mogu biti stoposno siguran.
Ili ne mogu vidjet. Onda ja moram staviti svoju vjeru u to. To je vjera.
Ako ja nešto vidim i čujem, ili puno ljudi kaže "A, ja ću u to vjerovati samo ako vidim i čujem"
Ne, onda nećeš vjerovati. Eko ćeš onda imati dokaz, onda ćeš zna.
Onda nešto vjerovati. Onda ćeš zna. Vjerovati je nešto drugo.
Vjerovati, ako vjerojaš nešto, ne možeš to na taj način, ali hoću reći ne možeš to vidjeti.
Ono to znači da ne vjerojaš. Kako tražiš dokaz, onda to znači da ne vjerojaš.
Kako nešto vidimo, onda nam vjera nije potrebna, ali Bog želi da mi njemu vjerojimo.
Jer je Bog poslao svoga sina da svaki koji njega vjeruje ne propadne, nego ima život vječnji.
Kako je rekao Isus, Tomi, Toma, ti vjeruješ zato što vidiš, zato što si me vidio.
Svi su vjerovali da je Isus uskrstno, a šta je rekao Toma, učenik Isusu?
Je rekao, ja neću vjerovati dok ne stavim svoju ruku kroz rupe što ima u ruci, da prst svoj neću staviti rupe.
I onda mu je Isus došao i je rekao, evo me Toma, stavi prst svoju u ruku svoju i stavi ruku svoju tu gdje su ga proboli, kada vjeruješ.
I onda je rekao Toma, bug moj i spasitelj moj. I onda što mu je Isus onda rekao?
Ti Toma vjeruješ zato što si me vidjel, a blažini su oni koji vjeruju a nisu vidjeli.
Tu je prava vjera i oni su blažini.
Božija riječ djeluje. Kada je to pita kako znaš da je to točno, kako znaš da Kuran nije istina ili da knjiga mormona nije istina,
kako znaš da je Biblija istina, kako znaš da Bog postoji, kako ovo, kako ono, uvijek te neke filozofska pitanja.
Evo u Ivanu 7, 44, imamo priču, možete otići tamo ako hoćete, imamo priču kako svečenički glavari i pismoznanci i farizeji šalju stražare da uhite Isusa.
Jel oni su mrzili Isusa i njiči su htjeli njega ubiti. I oni su slalili stražare, znači stražare hrama da uhite Isusa.
I kaže u Ivanu 7, 44, a neki od njih htjeli su ga uhvatiti, ali nijetko nije podigao ruke na njega.
Tada su stražari došli glavarima svečeničkim i farizejima, a oni su ih pitali zašto ga niste doveli.
Stražari su odgovorili, nikada čovjek nije govorio kao taj čovjek.
Oni su ostavili začuđeni. Nikada čovjek nije govorio kao taj čovjek, oni ga nisu mogli uhititi.
Oni su ostali pav s njegovom riječaju i pogodilo ih je njihova riječija, povjerovali se njegovom riječiji.
A oni su stražari u hramu, što znači šta? Oni su uvijek oko ljudi koji propovjedaju.
Oni slušaju propovjede cijelo vrijeme kao stražari koje stoje, da vratima cijelo vrijeme ovak.
I sad ti stojiš, ti vidiš, ti čuješ šta se dešava to cijelo vrijeme u hramu.
I ti slušaš propovjed i svaki put kad ima propovjed.
Znači ti imaš dobro znanje i slušaš svaki put.
Ali šta su oni rekli? Nikada čovjek nije govorio kao taj čovjek.
Znači to je nešto posebno. Taj čovjek je posebno na jedno što on rekao je posebno.
Toliko posebno da oni svoju posao koje su trebali obaviti nisu mogli obaviti.
A šta su stražari? Šta im je posao? Oni slušaju zapovjede.
Kao recimo u policajici, kad ti kaže u policajcu ili ovog i uhiti ono.
Šta je njegov posao? On je već naviko na to. Nije to njemu prvi put da će on to nabriti.
Njegov je posao i njemu je normalno da će on sada otjeći. Samo je uhititi njega.
I su tako i stražari. Nije to njima prvi rodel, kako bi se reko.
Oni su već to često radili, to je njihova nevinica, svaka od nevinica.
Znači, rekli su ideti uhititi toga čovjka, Isosa.
Oni nisu njega uhitili. Nikada čovjek nije pričao kao taj čovjek.
Oni nisu mogli učiniti ono što su bili, poslanje.
Nili su pogođeni moći njegove riječi i povjerovali su.
Do danas nitko nije govorio kao Isos. Ni James Smith, ni Mohamed, ni Papa, nitko.
Nitko nikad nije govorio kao Isos i nikog to nije tako pogodio.
Niko nije dobio život vječni od tih njihovih glupih ljudskih mudrosti.
Pogledajte kako su nastavili, kako su reagirali farizeji.
Idemo dalje. Na to su im farizeji odvratili, jeste li i vi zavedeni?
Je li Itko od glavara ili od farizeja povjerovao u njega?
Sada oni kažu kako ste vi povjerovali u to?
Zdaj, je neko od nas, od nas stručnjaka i pismoznahnaca povjerovao u njega?
Jer oni ne vjeruju slušanjem Božih riječi. Oni ne vjeruju snazi Božih riječi.
Njima su argumenti većinom, ne znam, da oni traže odgovor od stručnjaka.
Recimo ljudi koje mene slušaju, ima ljudi koji vjeruju, ima ljudi koji kažu
koji su ti, ja sam to učio godinama, išao u školu, zato i vamo tamo.
A džaba si ti išao u školu? Džaba si ti to studiro i 30 godina?
Ako ti nisi spaš i neneš duha svijete u koji će ti to objasno.
Džaba? Sveti je džaba? Džaba? Ali isto, ja sam to prostudiro svaki dan.
I dan danas to radim, i svaki dan, i do kraja smrti ću raditi, i to već, eto, koliko?
Sada već osam godina. Nije da sam se, ja ne znam, ljuče krenju i rekao, aj, idem ja propovijedat samo.
Osam godina, čitam to neprestano, neprestano. Svaki dan prolazim i kad završim, opet idemo iz početka.
I kad završim, opet idemo iz početka. To je moj dneveni hruh, kako bi se reko.
Znači, kako su oni reagirali? Jeste li vi zavedeni? Je litko glavara i farizeja povjerovali?
Ipak, učenjaci, ili stručnjaci, ili pismoznanci, ili glavari svečenjci, ili farizeji, ili svih bilo kom,
svi su bili protivno isosom nauku. Iako su oni kažu toliko znaju pismo.
Ali, stvarno oni znaju pismo bolje nego sama riječ Božija, sam Isus, sam Bog.
Naravno da ne. Isus je bolje znao. I oni su se protivili tome.
Znači, oni su misli da oni znaju, a na kraju ne znaju. Isus je bio bravo.
I većini slučaje i danas je to tako.
Nastavimo dalje. Kod glavara od falizeja povjerovao njega, a ovo svjetina koja ne poznaje zakon, prokleta je.
Upitao ih je Nikodem, onaj koji je noću došao k Isusu, je bio jedan od njih.
Osuđuje li naš zakon čovjeka, ako se prije ne sasluša i dozna što je učinio?
Odgovorili su mu i rekli, ne se li ti iz Galileji straži i vidi?
Jer iz Galileje ne ustaje nikakav prorok.
E, sad vidiš, opet, oni ne napadaju ono što on propovjeda, ili nauk koji propovjeda, ili riječ.
Ne raspituju, ne ispituju da li je to istini, to knizi.
Nego onda šta? Napadaju ga zbog njegovog porijekla, znaš.
Uvijek ljudi, čim se im se nešto ne sviđa, a ti si evakar, a ti nemaš pojma, a šta ti znaš iz Biblije, a odakle si ti, a ti seljačina, a ti iz Hrvatske nemaš pojma, a ti, ne znam, mladić, šta ja znam,
uvijek nađu neko opravdanje, a negledaju bit nauk o čem se radi.
To nije bitno na kraju njima, ali to je najbitnije, o tom se i radi.
Zato ja i radim. Ja to ne radim, kažem, radim sebi, ali bilo šta,
jer radim to zbog ovoga, da ljudi dođu do istine i da se spase.
I tako je Isus radio isto. I zato su ga hjeli ubiti.
Odite u Ivan 10. Znači, u Ivan 7 smo vidjeli da Božija riječ ima moč.
Je stražari, kažem, koji su bili oko Hrama, koji su čuli puno propovjedanja,
koji su čuli Isusa, su rekli, nikada čovjek nije govorio kao taj čovjek.
Znači nešto je ovdje posebno, nešto se dešava, nešto je čudno.
To smo vidjeli u Ivanu 7, rekao sam, odite u Ivan 10.
Znači tu Isus priča, mi daju usporedbu.
U Ivanu 10.4 pričamo Isusu, kažem, i kad izvede svoje ovce, ide pred njima.
I ovce ga slijede jer poznaju njegov glas, a tuđinca nipušto neće slijediti,
nego će bježati od njega jer ne poznaju glas tuđinca.
Znači ovdje ovce prepoznaju glas pastira i ne slijede stranca.
Što to znači? Koji je pastir? Koji je glavni pastir?
Isus je glavni pastir, Bog je glavni pastir.
A ko su u ovom slučaju ovce? Vjernici.
Pastir čuva svoje ovce. Znači, Bog čuva svoje stado, svoje vjernike.
I kaže da ovce prepoznaju glas pastira,
znači oni razumiju, oni prepoznaju glas Boga i riječi Božije.
Ali ne slijede strance. Znači, mi kada smo vjernici i mi kad čujemo da neko kaže ovo je riječ Božije i krenem nešto čitati,
mi možemo prepoznat, je li je to Božija riječ ili je to laž, ili je to nešto izmišljeno.
Mi kao vjernici možemo, jer duh u nama, duh sveti pokazuje nam istinu.
On je duh istine i on nam pokazuje šta je istina i šta nije.
Kaže sam Isus da ovce poznaju glas pastira i ne slijede strance.
Znači, kako je reko, i kad izvede svoje ovce, ide pred njima.
I ovce ga slijede jer poznaju njegov glas.
A tuđinca nipošto neće slijediti, nego će bježati od njega jer ne poznaju glas tuđinca.
Ne kaže li nam Biblija ovdje, točno ovdje, da ako čujemo riječ Božiju,
je nešto što tvrdi taj Božija riječ, da ćemo mi to kao vjernici razlikovati.
Je li to istinalno? Znači doslovno to nam kaže.
Znači ovce znaju taj glas pastira a šta je tuđinca.
Dostavno nam kaže. Vodite u stih 8, ivan 10 stih 8.
Svi koji su došli prije mene, kaže Isus, lopovistu i razbojnici, ali ih ovce nisu poslušale.
Znači vidjeli smo, opet, oni ne reagiraju.
Znači mi kao vjernici mi znamo, mi možemo prepoznat glas Božije.
Ne vjernici je to oni koji nisu spašeni. Oni koji kažu da su vjernici, ali vjernici nisu spašeni, nisu ponovno rođeni.
Krčani, ponovno rođeni, koji nemaj duha svetog u osebi, oni ne mogu svatiti šta je Bože riče, šta nije.
Imaj to sve sve jedno, oni to ne razumiju. I šta je rekao? Svi koji su došli prije mene su lopovi razbojnici, ali ovce ih nisu poslušali.
Znači vidjeli smo u Ivanu 7 kako stražari, kako su odstupili i povjerovali pro snage riječ Božije.
Ovdje vidimo da spašeni mogu razlikovati istinu od laži koja se pretvara da je riječ Božijani.
Imamo, šta imamo? Kako možemo mi to prepozna? Šta nam tu pomaže?
Rekli smo, duh svijeti. Ovo je uloga duha svijetora.
Ivan 16.13 kaže, ali kad on dođe, to isus sad kaže,
"Ali kad dođe on, duh istine uvodit će vas u svu istinu jer neće govoriti samo od sebe,
nego će govoriti sve što čuje i navješćiva će vam ono što dolazi.
On će mene proslavljati jer će od mojega uzimati i to vama navješćivati."
Šta je on? Duh istine. On će nama navješciti Božju riječ.
Znači kad smo mi spašeni, od tog trenakad smo mi povjerovali,
kad smo mi spašeni, kad znamo da idemo 100% u raj, kad smo primili taj Božji dar.
Mi kaže Biblija da Bog šalje Ducha istine. Duh svet je u nama zaovijek.
Mi smo s njim zaovijek povezani i on nama otkriva istinu.
On nama otkriva Božju riječ. Ljudi ko nisu spašeni, oni mogu ovo čitati ali oni to ne mogu razumjeti.
Nima je to, oni mogu svojom možda ljudskom mudrosti misleti aha možda je to to, aha ja mislim da je to to, ali oni to misle, oni to ne znaju.
A duh svijeti nama otkriva to. Ivan 14-17 kaže duh istine koga svijet ne može primiti jer ga ne vidi, niti ga poznaje.
A vi ga poznajete jer prebiva s vama i u vama će biti. Znači ako ti hoćeš nešto znati iz Biblije, ako ti čitaš i ti co želiš razumjeti,
puno ljudi mogu to čitati naravno, ali neće svatiti ako nisu spašeni.
U sto, ako ti želiš, ako si ti spašen i ti želiš nešto svatiti ili truditi se ili naučiti ili bilo šta,
jednostavno ti moraš moliti Boga, ti moraš moliti Boga, molim te pomozi mi da doznam istinu,
otpori mi oči, daj mi razum da svatim to, napunim me s Duhom Svetim i daj mi tu snagu.
Mi moramo moliti Boga da nam pokaže istinu, da nas napunim Duhom Svetim, da nam pokaže svoju volju i njegovu riječ.
Onda jednostavno ga moliš za to u molici, da svatimo.
Zašto? Zato što će on to skrititi tajbi istinu ako ti želi iznati istinu.
Naravno da ti neće skrititi istinu, onda ma želi pomoć.
Ako ti želiš njega bolje upoznati naravno da će ti on pomoć.
Zato Luh 11.9. kaže "Ja vam kažem, molite i da će vam se. Tražite i naći ćete. Kucajte i otvorit će vam se.
Jer svaki koji moli, prijma i koji traži, nalazi. I onome koji kuca, otvorit će se.
Ako nekoga od vas koji je otac, sin zamoli kruha, hoće li mu dati kamen?
Ili ako zamoli ribu, hoće li mu u mjestu riba dati zmiju?
Ili ako zamoli jaje, hoće li mu dati škorpiona?
Ako dakle vi koje ste zli znate davati dobre darove djeci svojom.
Koliko li će više otac nebeski dati Ducha Svetoga, on ima koji ga mole.
Znači doslovno ga traži za molit, on će ti dati, on će ti otvoriti doći, on će ti pokaza.
Kad ti čitaš sam i moraš, moram te pokazati mi, i ti i sam Duh samiste, niko da ti čitaju ili da ti objašnjavaju nešto nego,
kad ste sami, kad čuješ ili čitaš, i ti i Duh ste sami, on će tebi otkrivati tajnu i istine Božije.
Koje su sakrivene od ljudi i od svijeta, jer oni to ne mogu svatiti.
Znači, šta kaže, kad dođe Duh istine uputit će vas u svu istinu.
Znači, Duh svijeti u nama govori ono što je istina, ovo istina, ovo nije istina.
Znači, mi ćemo reagirati na te određene načine.
Odite u 1. Ivanovu 2, 1. Ivanova 2, to je pred kraj biblije, pred otkrivenje su Ivanove poslanice, tamo ima 1. Ivanova poslanice 2.
1. Ivanova 2, 18, stih 18. Dječice, posljednji je čas i kao što ste čuli da antikrist dolazi, već i sada postoje mnogi antikristi, otu da znamo da je posljednji čas.
Od nas su izašli, ali nisu bili od nas, jer kad bi bili od nas, bez sumnje bi ostali s nama, ali su oni izašli kako bi ste očitovali da nisu svi od nas.
Imate pomazanje od svetoga i sve znate. Nisam vam napisao jer ne znate istinu, nego jer je znate i jer nikakva laž nije od istine.
Skocite dolje u STI 26. Ovo sam vam napisao onima koji vas zavode, znači oni koji izvrčuju Božiju riječ, koji poučavaju neke lažne stvari, lažnu doktrinu, lažni nauk, koji vas zavode, kaže.
Znači, lažni proroci. Znači, ovo sam napisao onima koji vas zavode. Ali pomazanje, znači sada smo naučili u kontekstu da je pomazanje Duh Sveti, jel?
Ali pomazanje koje ste vi primili od njega u vama ostaje i nije potrebno, slušajte ovo, i nije potrebno da bi vas netko poučavao, neko kao što vas to isto pomazanje poučavao svemu, a istini to je i nije laž.
I kako vas je ono naučilo, tako, postanite u njemu. Znači šta kaže tu biblija?
Kaže da, onaj, mi koji smo spašani, imamo pomazanje Bože u nama, Duh sveti.
I niko nas, nije potrebno da nas itko poučava, znači ne neka ljudska osoba da nas poučava.
Dovoljno je da nas pomazanje, pomazanje će nam dat istinu. Duh istine će nam otkriti.
Pomazanje će nas naučiti. Znači, Duh sveti će nas poučiti koji smo spašani.
I onda moramo ići kod nekih stručnjaka, ili učenjaka, ili povjesničara, ili znanstvenika, ili pispoznanaca,
ili u školu, ili šta ja znam kako bi poučavali Božju riječ. Ne, Duh istine, pomazanje će nam otkriti istinu.
To je način da saznamo istinu. Ne ljudi, nego Bog. Bog će nam pokazati istinu.
Oni su ti koji poučavaju i koji nisu grešni, ali koji neće lagati ili izmišljati ko nešto ne znaju.
Kada ne kažu ne znam nego ću početi izmišljati. Ne, duh istine će nam pokazati.
Ili duh svijeti u nama taj koji nas vodi. Ili ljudska mudrost, šta mislite, ko će nas poučavati?
Ili ljudska mudrost, ili duh svijeti koji nama on će nas poučavati u istinu.
U Bibliji će nas duh svijeti poučavati koji nam pokazuje istinu, ne ljudi.
1. Ivanova 2.27. Šta je reko tu? Da nam samo pomazanje uči sve.
Samo pomazanje, ne neko drugo. Samo pomazanje uči o svemu. I to je istina.
2. Ivanova 2.27. Šta je reko tu? Da nam samo pomazanje uči sve.
1. Ivanova 2.27. Šta je reko tu? Da nam samo pomazanje uči sve. I to je istina.
2. Ivanova 1.ivanova
Ne su ga prepoznali. I pokazalo im se učinicima na putu Emmaus i pričao im je.
Objasnjavao im je riječ Božju. I kažem prvo ga nisu prepoznali jer su njihove oči bili sputane.
Tako da ga nisu mogli vidjeti. Ogđe ga nisu sfatili. Ali onda u Luki 24.31. kaže
"Tada su im se oči otvorili i prepoznali su ga, a on je isčeznuo ispred njihovi oči.
Na to su rekli jedan drugom "Nije li naša srce gorjela u nama dok nam je na putu govorio i dok nam je otkrivao pisma?"
Oni nisu skužili da je to Isus. Nije im bilo jednostavno. Isus nisu sfatili ili možda je drugačije izgledao ili nema pojma.
Nijem dalo danu da vide, ali riječi koje on dao, gorilo oni njima. Znači srce ime gorilo o te riječi, dotaklo ih je, imalo je smisla.
Slušali su i voljeli su i uživali su. I kad su im se oči otvorili, onda su svatili, to je Isus.
I onda kažu, nije li naše srce gorilo u nama dok je na putu govorio i dok im je otkrivao pisma?
Zato spašljeni ljudi vole propogledi, spašljeni ljudi vole Božju riječ, ima smisla i to je njihova hrana, ima neka povezanost.
Ako jednostavno Božja riječ sa nevjernicima i nespašenima ne ima, njima je to glupost.
Istus im je otkrivao pisma učenicima i srce im je gorjelo.
U Ivanu 7 nikad čovjek nije govorio kao takav čovjek.
U Ivanu 10 spašljeni ljudi prepoznaju Bože riječi kroz djelovanje Ducha Svetu.
Kad su ga čule, rekli su, ovo je glas, pastira, to je taj glas.
Druge Isuse, druge Kriste, druge spasitelje, druge lažne proroke, bilo koga, nisu prepoznali.
Nih nisu prepoznali, ali Božiju riječ, jesu prepoznali.
Salam 19, 7 kaže
Zakon je gospodnji savršen, dušu preobrađuje.
Svjedočanstvo je gospodnje pouzdano, mudrin čini priprostog.
Odredbe su gospodnje ispravne, srce radoju.
Zapovjed je gospodnja čista, oči prosvjetljuje.
Strah je gospodnji čist, traje za uvijek.
Sudovi su gospodnji istiniti, svi skupa praveni.
To je Božija riječ. To je sve Božija riječ.
Ako je Božija riječ, koja je zakon Božiji,
ako je odredba Božija, ako je riječ Božija,
onda će biti savršena, onda će biti pouzdana,
onda će biti ispravna, onda će biti čista,
onda će biti pravena, onda će biti prosvjetljujuca,
onda će biti trajna i trajaća za uvijek.
Ta riječi će preobraziti dušu i ta riječ će činiti mudrim priprostog.
Mudrim će činiti priprostog. I božija riječ ima svoju tu moć.
Nijedan druga riječ nema tu moć.
Božija riječ ima tu moć.
Zato spašene i vjernici mogu prepoznat Božiju riječ.
Paš se boh toga, kad ju slušamo, boh toga.
Postoje kvalitete, božije riječi i ljudska djela.
Imamo tu primjere neke, sam stavio neke čudne, smješne i odmah da se vidi da ne izmišam primjere.
Sve što Bog stvara je savršeno i močno, a ljudski proizvod može biti nekad dobar, može biti nekad loš, može biti obično, standardno.
A ja znam, ali nikad nije savršeno, nikad nije savršeno. Ni mi ljudi, ni šta god da mi radimo, nikad neće biti savršeno.
A Biblija, ona je bez premca, ona je bez suparnika. Pored Biblije nema ništa. Biblija je super, opored Biblije nema ništa.
Od postanka do otkrivenja svaki tekst pokazuje na savršenstvo Bože riječi. Ništa, nijedne greške nema.
Naprimjer apokrifni spisi što katolici imaju u njihovim katoličkim Biblijama. Katolička Biblija je obična, malo izmiješana i oni isto miješaju tekst i neke stvari i briše.
I oni stavljaju apokrifu unutra. To nije Božja riječ.
Možda neke znate, recimo u školi se moralo čitati Lektiraj Judita. To je jedan apokrifni spis.
Apokrifni spis, naprimjer, to nije Božja riječ. I to se jedno vidi, to se vidi iz aviona da nije Božja riječ.
Ima kontradikcije, ima puno kontradikcije i nema oče moč Božje riječi, nego je slaba i lažna. Znači to je izmišljeno.
Imaču primjeri, recimo u "Mudrosti" Isusa Siraha, neki drugi Makabejci i Tobija.
Oni često sadržaju kontradikcije i neprimjerne izjave, naprimjer napadna žene ili neskladna pravila ili nešto.
I stavio sam tu primjere, recimo "Mudrost" Isusa Siraha, ta neki, u tim nekim apokrifnih spisima, što nije Božja riječ, slušajte ovo.
Slušajte ovo, jer katoliči kažu, ba sve je to Božija riječ. Evo, slušajte ovo i sad vi meni recite da li je to Božija riječ.
Znači, u poglavlju 25.19. "Mudrost" Isusa Siraha kaže, malena je svaka zloča prema zloči ženskoj. Znači, slušajte što kažu, malena je svaka zloča prema zloči ženskoj.
Što to znači? Da sva zloča celog svijeta, najgora zloča, najlošija stvar, najgore što čovjek može napraviti.
Rekimo, što smo sad vidjeli sve u Epsolovim filovima, što se uopće nečudim.
Najgore zloče, kaže, su ništa prema zloče ženskoje.
Jel to nešto što Biblija uči? Jel to biblijski nauk? Ne.
Ili recimo, u pogledu 22.3 kaže, stramota je ocu loš odgojen sin, a ako je kči, naštetu mu je.
Znači, šta ovdje kaže apokrifat? Kaže da ako čovjek rodi čerku, da mu je naštetu.
Je to nešto što Biblija uči da mu je naštetu ako ima žensko djete?
A kako je to glubost? Ja imam čerku i moja čerkaže da me znači sve na svijetu.
Ja nju volim cijelim svojim srcam i ona je meni sve osim šteta na svijetu.
I Biblija nigdje ne uči da je ženska osoba ali žensko djete šteta.
Ali to je katolički nauk, to je u apokrifi.
"Sramote lošu, loš odgojen sin, a ako je kči, naštetu mu je", kažu katolici.
Kaže apokrifa. "Poglav je 25/25, ne da je vodi, pukotine, ni zloj, ženi, sloboda i jezika. Ako ne čini kao što je pokažeš, otpusti od sebe".
Eto, di katolici ili kogod već kaže da ti možeš rastat se.
Kaže, "Ako ne čini kao što je pokažeš, otpusti od sebe". A šta kaže Bog?
To nema veza sa Božem riječi. A isto, ni ta poglav je 25/25. Šta kaže Bog?
Dakle, ako se muž i žena spoje, oni postavljaju jedno tijelo i da se oni ne rastaju. To uči Biblija.
Znači, apokrifa odmah se vidi da nije Bož je riječ. Apokrifa su protivi svemu što Biblija uči.
Drugi, Nakabejci 1537. Slušate ovo, "Budoći da je s Nikandrom dokončano, te su hebreji od tog vremena zavladali gradom, ja ću ovim završit svoju povijest.
Ako sam mi je dobro i vješto sastavio, ispunila mi se želja. Ako li slabo i osrednje, učinio sam što sam mogao."
Znači, šta kaže tu taj pisac? Kaže, ja ću ovdje završiti svoj pis, ako sam dobro napravio dobro, ako ne, sorry, onda ne.
Znači, što on kaže? On je samo sebe pisao. Ovo nije nadahnuto Božijom rukom, ovo nije Bog pisao. On tu priznaje da je on autor i da on tu priznaje svoje ograničenje.
On tvrdi da nije inspiriran Bogom, nego ako sam dobro napravio, dobro ako ne, ok, dobro.
Poživite, to je sam čovek pisao, nema to veze s Bogom, to nema veze s biločime što mi možemo čitati u bibliju.
Slabo, osrednje, učinio se što sam mogao, labavo, labavo.
Slušajte, ovo Tobijad 767. Mladić potom upita Anđala, brate Azarija, čemu će služiti riblja, jetra, srce i žuč?
A on odgovori, srce i jetra služe kad koga muči demon ili zaoduh, treba to pretakvim, bio muškaracir žena, spaliti i nikad ga zaoduh više neće mučiti.
A žuč se uzima da se njome premažu oči na kojima su bile mrlje i tako bolestnik odzravi.
Znači kakve su to gluposti. To nema veze s Biblijom.
Biblija kaže da postoje jedna vrsta ljudi koji zaoduhi ili demoni ne mogu više mučiti.
To su spašeni osobi. Zašto?
Kad si ti spašen, u tebe ulazi duh sveti i ti si povezan dukom svetim.
I ne može u tebe neki zaoduh ako je već duh sveti u tebi.
Kaže Biblija, jel je jači onaj koji je u vama nego onaj koji je u svijetu?
I zato, znači, ne tu neke, sad ću ja spaliti neku ribu
i sad ću se ja tu malo napošiti tog dima, ribljeg
i onda će zaoduh iz mene, otiči, kakve su to gluposti?
Kakve su to totalno nelogično i tupavo?
To nije Božja riječ, ovo je sprdnja, ovo je jednostavno sprdnja.
Zašto odbacujem Apokrešnje knjiga?
Hela je zbog takve gluposti.
Ima još stvari, ljudi kažu
"Ako vam je dal Bibliju rana crkva, vam je dala Bibliju
Oci crkve su vam dali Bibliju, oni su vam dala pisma,
ali kao prvo to nije istina, jer Katolička crkva je nastala tek
nakon Aleksandra Velikog, onda je postala
Katolička služba na Katolička crkva, a i to je bilo oko 230
ili šta ja znamo godine kasnije, kad su oni pisali pisma, a šta?
To je daleko, to nije u vrijeme Isusa i to nije u vrijeme apostola.
Šta je 230 godina i daleko? To je daleko. Šta kad je bilo 230 godina prije nas?
To je bilo od 1700 i neke. 1700 i neke je bilo od 230 godina prije nas.
Nisu oni ništa dali. Oni su recimo pisma, su postojali već u moj sjeva premena.
Tako znam šta? Jer su oni onda bili već katolici ili šta?
Nemojte izminišljam gluposti. Katolici oni samo dodaju ili oduzimaju.
A šta je reko Isus na kraju otkrivenja?
Ja o onome koje oduzima riječi iz ovog proroštva ili dodaje. Njima će Bog dodati pošasti iz ove knjige.
Nebitno šta oni kažu. Kako nije nadahnuto od Boga, vrijedi apsolutno nula.
A oni kažu da je pokriva isto dio biblije, što je laš.
Ona nije božija riječ, ona nije nauk božija, ona nije biblija, ona je laš.
Drugi Timotei 3.16 kaže, svako je pismo od Boga nadahnuto i korisno za nauk, za ukor,
za popravljanje, za upućivanje upravednost. To je božija riječ.
Pismo nadahnuto i pismo božije je živo i djelotvorno, nisu se riječ božija, a ovo su izmišljotine.
A pokrivni spisci ne nose božiju inspiraciju, one nemaju veze sa božijom inspiracijom
i oni često promoviraju lažne doktrine kao molitva za mrtve, kao kupovanje oprostak vjeha,
kao čisti lište što u Bibliji nijedje ne može naći čisti lište.
U Luki 16 se vidi kad je osoba spašena koja je umrla i osoba koja je nespašena kad je umrla.
Osoba koja je spašena kad je umrla, Anđelije su ga donijeli direkt u raj,
nespašena osoba kad je umrla otvorila je oči direkt u paku i tu nije bilo čisti lište.
Iako su oni uključeni možda u njihove Biblije oni nisu riječ Božija.
Nisu riječ Božija. Kao primjer možemo vidjeti jel oni nespačaju.
Mi je spašani, mi je znamo šta je istinašnane, ali nespašani oni ne znaju.
To je kao diamant i kubni cirkonij. Kubni cirkonij šta je to?
To je nešto što je čovjek napravio. To je čovjek izmislio.
To je lažni diamant kojeg je čovjek napravio. To je falsifikat.
I sad ja i ti, mi možemo gledati jedno i drugo i ne vidjeti razliku.
Izgleda i diamant izgleda kod taj cirkoni.
Nama je isto. Ali ako ćeš ga otići, odnijeti u zlatarnu postručjaka,
on će ti pogledati cirkoni i reći "o, to je lažno".
Odmah će znat istinu, odmah će znat "o, to je lažno".
Nećete pitat "a odakva je ti to, koja je povijest ovog kamena?"
Ili "jesi ga iskopao, ako si ga iskopao onda je prava".
Ne, čak i ako si ga iskopao, on će ga pogledati i reći "ovo je laž".
Ovo je laž. Odmah će znaći, ovo je laž. Nije istina, ovo je laž. I tako i sa spašenima.
Recimo postoje i, ne znam, u nekim mjestima možeš, u nekim drugim državam postoje recimo ove telefonska linija i ti stupovi.
I ti stupovi, da ne budu tako betonski i što ja znam, su napravljeni kao drvo. Da izgleda kao drvo.
Ali ti, prve možeš vidjeti da to nije pravo drvo. Smiješno je. Umjetno izgleda. Umjetno drvo, smiješno je.
Isto tako je sa spašanima kažem koji poznaju Božiju riječ i koji vide te lažne spise.
Ili Kurani, ili knjiga o mormona, ili Apokrifa, ili bilo šta.
Spašani ljudi, kad to čuju, njima je to pismo, to lažna Božija riječ, isto koji kad gledaš u to umjetno drvo.
Mi se to možemo smijet i reći pa naravno da to nije pravo.
Isto tako i sa tim pismima. Mi odmah znamo da to nije pravo.
A tu nema moći, to je bez veze, to je izmišljeno. Mi to odmah vidimo.
Ljudi, obječni koji nisu spašani, oni nažalost to ne vide.
Oni su nažalost slijepi. Oni to ne svaćaju. Oni to nisu stanju svaćaju.
Kaže u drugim Korinčijaima 4.4. "U onima koji je Bog ovog svijeta,
Bog sa malim bl, ko je Bog ovog svijeta, javao je Bog ovog svijeta.
U onima koji je Bog ovog svijeta zaslijepio nevjerničke umove,
da im ne zasvjetlji svjetlostavnog evanđera Kristovog ko je slika Božija."
I zato ljudi koji nisu spašani ne mogu reći razliku.
Oni ne znaju taj istina, šta je Božija riješ, šta nije, zato što nemaju Ducha Svetoga.
Ducha Božijega koji im to pokazuje.
Kako ja mogu reći, "O, ko ti može reći da je Bog ovog svijeta Džavaova, za nije Bog ovog svijeta Bog?"
Ne, Bog ovog svijeta sa malim "b" je Džavao.
Jel ako se sjećate, Isusa je iskušavao Džavao, je rekao mu, "Služi mi."
Ne mogu se sad sjeti kako je točno rekao, "Iskazi mi štovanje i da ću ti sve krajljestva koje vidiš."
Stavio ga je na neki vrch brda i pokazalo mu je sva krajljestva svijeta.
I rekao, "Ako mene štuješ, na meni je dati ti sva krajljestva ovog svijeta, jer su meni dana i ja ih mogu dati ko me ja hoću."
Tako je Džavao rekao Isusu. Znači, Džavao je Bog ovog svijeta, on vlada ovim tu.
Zato i vidimo sve te grehe i sve te gluposte koje se dješavaju svijeto.
Na njemu je da da kraljestvo kome on hoće. Tako je on Isus rekao.
On je rekao, "Ako me bude štovao, ja ću ti dati ta kraljestva, jer nameni je da dam kome hoću."
Naravno da ga Isus nije štovao. Ali šta je Isus odgovorio?
"Bogu jedino štui." Boga jedino štui. To je Isus rekao.
Ne Mario, Boga jedino štui. To vrijedi za sve.
Znači, oni koji su spašeni, oni koji nisu spašeni ne mogu reć istinu.
Ne mogu reći koja je razlika.
To vrijedi za eksperte isto, to vrijedi za stručnjaka, to vrijedi za pismozanice, to vrijedi za svakoga.
Druga korinčinima 3.14 kaže, ali su im umovi oslijepili jer im sve do danas ostaje isto pokrivalo neuklonjeno.
Znači, oni imaju pokrivalo, oni ne mogu svatiti.
Može biti pametan koliko hoćeš, može biti mudar, može biti odlučen koliko hoćeš.
Ali ovo se duhovno prosuđuje kako smo je čitali na početku.
Kako kaže, u prvim korinčenima 2.14. smo čitali.
A naravni čovjek ne prima ono što je od Ducha Božega jer je to za njega ludost.
I ne može to upoznati jer se to duhovno prosuđuje.
Imam listu jednu kao primjeri, nećemo više dugo, malo ću požuriti.
Imam listu kao primjeri lažnih spisa, poput evanđelja Tomasa.
Kako god da oni to već kažu tome ili nebitno, ili recimo knjiga Enoka, je isto lažna.
Imam tu primjeri toga čak, da ne kaže "a šta ti samo pričeš", evaj primjeri.
Evanđelje po tomi, on uopće ne opisuje Isosov život.
Evanđelje po Mateju, Luki, Ivanu, Marku, oni svi opisuju Isosov život, a evanđelje po Tomine, to je lažno.
To nije Božje riječno, ono nije nadahnuti, ono nije dio Biblije.
Ono ne opisuje isusov život, ni uskosno uče.
Evo primjer evanđelja po Tomine, vidi ovo, evanđelja po Tomine 114.
Čimun Petar mu reče, neka Marija ode od nas, jer žene nisu dostojene života.
Što oni imaju, kakve ono je problema s ženama, samo žene napadaju.
A to Biblija uči, da žene nisu dostojene života, pa zašto ih onda Bog stvorio?
Slušajte, odgovor Isusov, još gore, Isus reče, i to je laž, to nije Božji reč, to je laž što vam sačitam.
To su izmišljotine. Isus reče, ja ću se sam voditi kao kako bih je učinio muškarcem, da i ona postane do uživi.
Sličan vam o muškarcima, jer svaka žena koja sebe učini muškarcem, uči će u kradestvo nebesko.
To je laž. To je katastrofa. Ne samo da je Bogu hulje, to je sotonistički.
Evangelija po tome 30. Isus reče gdje su troje ili dvoje, oni nisu bez Boga i gdje je jedan, sam kažem, ja sam s njim.
Šta priđa on? Evangelija po tome 37. Učenici njegovi rekoše kada ćeš nam se pokazati i kada ćemo te vidjeti.
Slušaj ovo, Isus kaza kada se razodjenete bez rama i uzavši svoju odječu, položite ju pod noge svoje i kao mala djece ju pogazite, tada ćete gledati Sina onoga koji živi i nećete se bojati.
Šta ovdje priči? Sluđi kao Isus rekoo, ovi su ga pideli kada ćemo te vidjeti, on je rekoo, a ako se skinete gole, onda ćete me vidjeti.
Kako su to gluposti? Evanđelje po Tomi 42. Slušajte ovo, Isus reče, budite kao da ste na odlasku, kao da ste na odlasku, tako budete.
Čine kaže, budite dobri prema drugima i činite dobro drugima, ono što želite da se čini vama, činite to i vi njima. Ne, nego kaže, budite kao da ste na odlasku.
Znači kad tebe susjed kaže, vidi i kaže, kako si, šta ima vam tamo, dobro sam, idem na odlasku, kaže budite kao da ste na odlasku.
Kako su to gluposti? Evangelija potomi 53, njegoga učenci upitaše, da li je tjelesno obrazanje dobra stvar ili nije.
On im je odgovorio da je dobra, otac njihov bi ih već obrazanje u njihovoj majci začinjao.
Kakve su to izmišljotine. Evo, zadnji, Evangelija potomi 108, Isus reče, kogod pije s mojih usta,
znači, opini iz mojih usta. Kod pije s mojih usta postat će kao što sam ja, a ja ću postati kao što je on.
I što je skriveno, njemo će se otkrati. Kakve su to, kakve su to gluposti. I sad, ovo, pored biblije,
pa ovo je smiješno. Pa od djete može bolje nešto izmišljati ne ovo.
Izbog takih gluposti se ljudi rugaju bože riječi. Ovo je katastrofa.
Znači ove su čudne izjave i smiješne i treba, ne treba ti puno da vidiš da to nije laži, da to nije bože riječ.
Isto tako je knjiga Enoka. Puno ljudi, a treba čitati knjiga, umjesto da ljudi čitaju bivliju, ne, ne, ne, treba čitati knjigu Enoka, ona je iskrivena, ona je nešto, a ne čitaju ni bivliju.
Knjiga Enoka je isto tako oko lupost. I tamo priča recimo o nekim poluandževskim bičima koji imaju visine od 300 lakata, kaže knjiga Enoka.
A šta je lakat? Lakat je, ovo je lakat, lakat je otprilike 45 cm. I ono to proprtu riječi Biblije.
Kako je 300 lakata? 300 lakata je 135 metara. I Biblija spominje divove, ali ne divove, od 135 metara. Pa šta je to? Pa to je kod zgrada velika.
135 metara. To je laž. Isto vidi se da je knjiga Enokova laž.
Odite u prvi Samojel 17. Odite u prvog Samojela 17.
Pa ćemo vam pokazati kako su bili divovi i kako su izgledali kako su bili visovi.
Jel je i to isto jedan način zašto se izruguje hrščanstvo, prok tih njihovih gluposti.
Prva Samojela 17, tu nam Biblija govori da je bilo divova. Znamo za Golijata, jel?
Ja vidi Golijata. Golijat šta? Ja diš bio i sinovi Enakovih, od sinova Enakovih.
Či nije bio jedini, ima još, bio i Sihoni, Og, oni su kraljevi Bašana i Amorita.
I pokazuje koliko su oni visoki, čak ih pokazuje koliko su im kreveti bili dugačke.
Prva samola 17.4. kaže, a iz Filistijskog tabora izaščao jedan prvoborac,
imenom Golijat, tamo svi priču na vidi Golija, iz Gata, koji je bio visok šest lakata i jedan pedalje.
Znači šta je lakat? Lakat je otprilike 45 cm, dugačak to je duljina od lakta do vrha srednjeg prsta.
To je jedan lakat. Znači kad čitamo u knjizi, ovo je bilo tri lakta, ovo je bilo deset lakta, ovo je ovako ono je onako.
Ovo je lakat. Znači ovo do srednjeg prsta je otprilike lakat.
To je otprilike lakat, to je lakat, ali otprilike 45 cm.
Ima pedalj, šta je pedalj? Pedalj je otprilike 22 cm. To je razmak između palca i malo prsta.
Znači ovo dovamo, ovo dovamo je otprilike 22 cm. Prilike i ovo je pedalj, to se zove u bibliji pedalj.
Znači šta kaže za golijata? Koji je bio visok, šest lakata i jedan pedalj.
Znači šest lakata je koliko? Rekli smo da je to otprilike 45 cm.
Znači šest puta 45 je dva metra i sedamdeset.
Plus jedan pedalj je koliko 22 cm.
Znači ukupno je div u Biblii, u tom slučaju golijat, bio visok 292 cm.
Znači skoro tri metara visoko. A ne 135 metara visoko, ko ne znam, Eurodomi ili šta ja znam.
To su već glupasti. To su već izmišljotine. Narada tak šta nije postojala.
I onda kažu tamo na history channel, šta znam, a ovo iskopali smo neki veliku kosu i sigurno nekog diva, da nemojte pričati gluposti.
Div postoje u Bibliji, da, ali su otprilike tri metara visoki.
Kada ti vidiš današnje košarkaše, recimo, ovaj su sve ogromni, recimo Šejkilo Nili, poznat.
On je ogroman. I šta kako ga znaju, on je div. On je div.
I tako je Golija bio. Golijat je bio div. On je bio skoro tri metara visoko.
Skoro tri metara, skoro ko ja, dvaput. To je pravi div.
To je div obivliji. I mi znamo, i možemo, i danas postoje ljudi koji su tako visoki.
I znamo iz bliske povijesti, da su postojili ljudi koji su do tri metara visoki.
I to su ti divovi. Znači, taki spisi kao što eno govori 135 metara visoki,
to su plagijati, to su falsifikate, to je lažno.
I to nije sretopi, oni mješaju istinu sa laži, opet, opet.
Oni nemaju duha sretog i ne mogu razlikovati istini od istine Božije.
Ljudi koje to pišu ili ljudi koje to čitaju i onda ne razumiju jednostavno.
Znači, ne dajte da vas muljaju, izbunjuju i tako zvani stručnjakci i pismoznanci, ne dajte.
Ovo je glupost, Biblija je 36 glavnih knjiga u Biblii i to je to.
Ima razlika između inspiriranih i lažnih spisa.
Inspirirana pisma su savršena, ona su mošena, ona su djelotvorna, ona su neprotorečiva, njemoštvo protiv njih.
A lažne spise su puni kontradikcije i čudne tvrdnje, i brazne su, i slabašne, i oni ne vode spasenju.
Kad ti čuješ pravo pismo, onda te može spasiti.
U tunbi je snaga da te spasi, da kroz toa pisma dobije život vječni, ali lažne spise oni nemaju snagu nikako.
Biblija se čita i proučava svakodnevno, svakodnevno, uvijek otkrija nove istine i vodi nas.
Zato kaže Isus da kažemo da je nam kruh naš svakdašnji, svakdašnji, uvoj naš svakdašnji kruh, ne samo tjelesni kruh, duhovni kruh, ovo je naš duhovni kruh, to je monomo svaki dan, jeste i.
Biblija kaže da će doći i lažni proroci, i lažni svjedoci koji će čak i čuda činiti.
Ali džaba, džaba je čuda, džaba znakovi, džaba sve. Ako se profitu riječi, bolje riječi, oni su lažni.
Jel sam antihirist će pravi čuda? Pise u otkrivenju da će ljudi čak moći slati vatru s neba, ali će oni biti lažni proroci.
Džaba, oni to se rade ako je protivno i krivu, ako je protivno bože riječi. Džaba, sve to.
Galatčinima 1.8. kaže, ali ako vam mi, jeli anđeo s neba, propovjeda nekako drugačije evanđelje od onoga koju smo mi propovjedali,
kaže neka bude proklet, proklet neka oni budu. Antikrist će, kažem, sam učini čuda, ali on laža.
Čarobnjaci Janez i Ambrez sa mojim sjemu ću činiti čuda.
I jel su oni bili spašeni, jel su oni bili ispravni u Božiju riječu? Ne.
Oni su se protivili u Božiju riječi. Oni su se protivili da puste Hebreje.
Iako su počinili čuda. Čuda nisu bitna.
U judinoj poslanici priča o tome da je Enok dao verbalno proroštvo, znači on nije imao neku knjigu, knjiga Enokova, to nije postojalo.
On je izgovorio proroštvo i onda, sada ljudi rade, "oh, pa čekaj, pa ja ne mogu naš njegdje Enokovu knjigu",
onda oni kažu, "ah, idem ja napisati Enokovu knjigu".
I tu ćemo doći od džavova.
Jel džavova je mudar? Puno ljudi misli, "ah, ja sam pametnije od vraga".
Ali oni su tupavi. Vrag postoji od stvorenja svijeta, vrag postoji već 6.000 godina.
I vrag ne spala. Mi živimo oko 80 godina možda, a vrag živi 6.000 godina.
Vrag ima puno mudrosti. I vrag ne spala. Mi spalam, on nikad ne spala.
I on ima puno mudrosti. I on, kad vidi, "čekaj, pa ne postoji knjiga Enokova, a tu priča o Enokovom proroštvu.
Zašto ja ne bi dao nekom da napiše? Zašto ja ne bi navodio da neko napiše kao proroštvo Enokovo knjiga, Enokova bla, bla, bla,
jer nekoni misle da je to riječ Božija.
Zašto to je, pam, to je mudro, jel? To bi bilo mudro za njega napraviti.
I to onda ljudi padaju na takve neke guposti, jel? Nespašani ljudi koji ne vidi razliku, oni padaju onda na tako šta.
Prvog ljetopisa 29.29 kaže, a dijela kralja Davida, prva i posljednja, evo zapisana u knjizi vidovnjaka Samuela, i u knjizi proroka Natana, i u knjizi vidovnjaka Gada.
Znači šta? Šta su priča? Znači knjigu Samueluvu imamo u bibliji. To je inspirirano i Bože riječ.
Ali knjiga proroka Natana i knjiga vidovnjaka Gada ne postoji u bibliji. To ne postoji. I sad šta?
A to znači da smo mi izgubili ta pisma najednje. Nismo mi to izgubili. Bog čuva svoju riječ. To je za ovije, jedovije.
Nećemo mi to izgubiti. Nego oni nisu bili inspirirana sa Duhom Božim.
Ili nisu bili inspirirana, jer nije svaka knjiga koju Salomon pisao inspirirana Božjem riječu.
Ono što je inspirirano, imamo ovdje. Ono što nije, ne imamo ovdje.
Zato što je ova knjiga? Riješ Božija. Ako nije inspirirano, nije Riješ Božija.
Znači nismo mi izgubili, nego jednostavno možda nije bila inspirirana na Riješ Božijom.
Ili je bio možda samo Ljetopis gdje pričao u ovaj godini je kralj ovaj vlado, u ovaj godini je ovaj kralj vlado i u ovaj godini je ovaj kralj vlado.
Znači u neka povjasne spisi. Ali nije bilo inspirirano Duhom Božim.
Ili možda ako je bilo inspirirano, možda je na nekim drugim mjestima u knjizi.
Možda se citira ili nešto. Ali nismo mi to ništa izgubili.
Božja riječ je sačuvana. Boh čuva i daje nam Božju riječ da ih uvijek imamo.
Za svaka generacija može biti spašan ako je Božju riječ.
Evangelija po Mateju 24.35 kaže "nebo će i zemlja proći, ali riječi moje neće proći".
Znači Biblija ne gubi svoje riječi, ipak ona živi, ona je djelotvorna, živi.
E sad imamo opasnost traženja izgubljenih spisa.
Puno ljudi traže i iskopaju nove spise, a to mora biti istina, iskopali smo 2000 godina star spis.
Ali i u Isusovu vrijeme, tj. u vrijeme Pavla recimo, su ljudi već počeli izokretati istinu i pisma.
I onda već u knjiku, u biblii to Pavla uspominje.
I šta sad ako neko koji je krivo tvorio Božiju riječ i oni su tu, ne znam, stavili su podzemnju ili nisu spavili nego su jednostavno sakrili negdje podzemnju ili nešto
i sad ljudi u današnje vrijeme idu i to otkrivi i kažu, e, ovo smo mi našli pokopanu, ovo mora biti pravo zato što je tako staro.
Nema baš smisla, ali tako, znači iskopali smo nešto što je lažno prekaj.
Sotona koristi imitacije da zavarava ljude, ali sve su to podmuklo smišljene bajke ili čak židovske bajke.
Sotona, vrag ne može protiv nas ništa koji smo spašeni.
Nas Bog čuva, mi imamo duha svetog u sebi, ne može on uči u nas.
Ne može vi biti obsjednati ni s demonima, ni s zlim duhovima, ni s vragom, ni s nikim.
On nama ne može ništa. Ali komo je on može nešto? Nespašenima.
On može nešto nespašenima. Ja imam život vječini, ja nećuću pakao, on mene ne može poslustvao.
Gotovo je, ja sam spašan za uvijek, ja sam izbavljen. Ali kom on može nauditi? Nespašenima.
Na koji način da ih zavarava, da oni ne dođu do istine, da smišća laž sa istinom.
Užite? I zato imamo toliko puno lažnih prijevoda.
I puno bilja, gdje su stvari izbačeni ili dodane, ili apokrifa, ili totalno druge religije.
Što kompliciraniji put da ti bude da dođeš do istine.
Kod djete, kad imaš sve one puteve i sad kaže koji put vodi od a do ž, koji put vodi do izlaza.
Da ti moraš pratiti. I on ti baca sve i svašta pa da te bude što teže doći do istine.
Zašto? Samo jedna istina postoji. A laži postoje milijarde laži.
Ali jedna istina. I on žele otježati ljudima da oni dođu do istine.
2. Petrova 1.16 kaže, jer kad smo vam obznanili snagu i dolaza gospodine naše,
G.K., nismo slijedili podmuklo smišljene bajke,
nego smo bili otčevici njegova veličanstva.
Titu 1.13, to je svjedočanstvo istrinito.
Voh tog razloga koriji ih oštro da budu zdravi u vjeri,
da se ne priklanjaju židovskim bajkama i zapovjedima ljudi koji se okreću od istine.
Prva timote je A620, o timote je u čuvaj što ti je povjereno izbjegavajući svjetovne isprazne brbljarije
i proturječija lažno nazvane znanosti.
Znači postoji prava znanost, prava koja je istinta i postoji znanost koja je lažna nazvana znanosti.
No recimo Big Bang teorija ili teorija velikog praska ili ne znam, evolucija, takve guposti.
Drugi te imajte i 223, a luda i neuka pitanja izbjegavaj jer znaš da rađaju svađama.
Šta Sotona još koristi? Sotona koristi lažna evanđelja.
Da nisi spašen samo kroz vjeru, kroz smrt i pokopa i uskrasnućaj isto sa Krista,
nego da ovisi tvoje spasenje o tvojim djelima, to je isto vrago koristi.
Šta još koristi? Apokrifne spise koje te totalno zbunjuju.
I oni kažu "ma to nema veza, to su sve gluposti".
Ako toliko već je protivno žena i izmišljana i ne znam,
kaže da moraš peći neke ribe za demone i da su postojala ljudje od 135 metara,
onda to odbija ljude od vjere. Šta još koristi?
Lažne prijevode i verzije Biblije košto sam rekao.
Koriste lažne proroke, lažne religije, lažne proroke košto su katolički svečenici
ili pravoslavni svečenici, imami ili šta ti ja znam nebitno to nije sve koristi.
Džavao je smislio tjigu eno kako što sam rekao i sve ostale te nekova poprviča koja ne postoje.
On je Luka. On niste i pametnije od njega, ne skjeras ti.
Ti živiš možda 60 godina pa ćeš umrijet. On ve živi 6.000 godina.
To je jedan posto njegovog života. Jedan posto.
Jedan posto samo njegovog života. Nije on tupav.
Tlašeni vjernici sa Duhom Svetim odmah mogu prepoznati istinu ponavljanu.
Lajici i eksperti mogu biti zavedeni jer je to duhovna stvar. Oni ne znaju.
On je on duhovna stvar, a ne akademska stvar.
Ne ovisi o tvojem učenju. Ko te poučavao i kako te poučavao i koliko dugo poučavao.
To nema veze s akademijom. Ovo je duhovno.
Duhovno se prosuđuje, kaže Biblija.
Znači šta je završna poruka? Naša vjera mora počivati na Bože riječ.
A ne u ljudskim dokazima, ne u znanosti, ne u povijesti, ne u ekspertima,
ne u tradiciji, ne u akademici, nije u pismoznancima i nekim drugim spisima.
U ovim 66 kanonskih knjiga Biblije oni su nadahnuti zboga.
I to je, ona ima moć, i živa je, i djelotvorna je, i oštrija od svakog gvosjekog mača.
A ne u neke apokrifne spise, u Kur'an, knjiga mormona, sad ja znam neke gluposti.
Ne. Oni se ne mogu usporediti sa Božijom riječi.
Isus je rekao Ivan 6.63. "Duh je onaj koji oživljuje, a tijelo ne koristi ništa."
Riječ koju vam ja govorim, duh su i živocu. Znači, riječi Božije su duh i život.
Ovdje postoji život i oni su duh. Božija riječ je živa i ona spašava. Ona spašava.
Naša vjera počiva u Božjoj moči, u Božjoj riječi, a ne u ljudskoj mudrosti.
Ako kažem da je Biblija istinte, zato što se dokazalo nešto sa znanosti, onda je meni najveća autoriteta za znanost.
A ne Biblija. A meni je Biblija najveća autoriteta. I Biblija je najveća snaga i moć Božija.
Nadam se da sam svatio zašto, da sam objasnio dobro zašto i kako vjerujemo i zašto vjerujemo
i da je jednostavna snaga u Bože riči. Ona nas pašava, ona nama daje život dječini.
Moramo imati vjere za to. Ne tražit dokaze i znakove, vidit i čut, nego vjerovati.
Čut i vjerovati. Šta Bog kaže.
Molimo se opjavaćemo još jednu pjesmu i na smo otpušteni.
Dragi Bože, hvala ti za ovu propovje. Nadam se da sam bio jasan ljudima.
Molimo te otvorim oči i srce i razom
i pomozi da svate zašto gjerujemo Bibliju i da to nije samo neka knjiga.
Da ima moš, da je to tvoja riječ, da ona spašava, da ona oživljuje.
Kroz tvoju riječ si ti stvorio neba i zemlju i nas.
I sve se s tvojom riječu stvorilo, da to ti puno ti hvala.
Hvala ti za tvoju riječ koja nam je život, koja nam je svaknašnji kruh,
koja nam je živa voda, koja je naše spasenje,
kroz koje možemo učiti, kroz kojem naša hrani svaki dan,
kroz koje možemo tebe upoznati i tvoju volju za nas.
Hvala ti za spasenje, hvala ti za Duhak sveta koji nas vodi,
hvala ti za obrazloženje
i pokazuj svaki dan šta želiš od nas, kako da živimo,
kako da učimo i hvala ti puno, moj dragi Bože, što me vodiš
i molim te, blagoslovi ostatak dana i sljedeći tjedan
pomozi da mi ovdje i naši prijatelji okolo i suda po svijetu
da imamo uspjeha u sprašavanju, da ljudi dovedemo u tvoje kraljestvo
da izvučemo ljude i njihove duše iz pakla
i da dobiju većom život. Hvala ti na svemu,
hvala ti za ovu propovjed i za tvoj riječ,
hvala ti što me koristiš i molim te, blagoslovi, još jednom ostatak dana
daj nam zdravlja i blagoslovi ovu zadnju pjesmu
još koju ćemo ti otpjevati i volimo te.
Slavimo te ime, isekristo sa tebi, molim moći, molim amen.
Šta smo nu rekli? Broj 36.
Broj 36. Isus križ spašava.