U redu, odimo svi u poglavlje 1, postanak 1, postanak poglavlje 1, odmah 1, postanak poglavlje 1, odmah 1, postanak poglavlje 1 kaže
U početku je Bog stvorio nebo i zemlju, i zemlja je bila bez oblika, i prazna, i tama je bila nad licem dubina, i duh se Božiji kretao nad licem voda, i Bog je rekao neka bude svjetlost, i bila je svjetlost.
i Bog je vidio da je svjetlost dobra, i Bog je odvojio svjetlost od tame, i Bog je nazvao svjetlost dan, tamu je nazvao noć, i bila je večer pa jutro prvi dan, i Bog je rekao neka bude svod postred voda, i neka razdvaja vode od voda.
i Bog je načinio svod i odvojio vode što su bile pod svodom, od voda što su bile nad svodom, i bilo je tako, i Bog je nazvao svod nebo, i bila je večer pa jutro drugi dan.
i Bog je rekao neka se vode pod nebom sakupe na jednom mjestu, neka se pojavi sukotlo, i bilo je tako.
i Bog je sukotlo nazvao zemlja, a sakupljene vode nazvao mora, i Bog je vidio da je dobro, i Bog je rekao neka zemlja proklija travom, biljem što donosi sjeme,
i podnim stablima koja prema vrsti svojoj donosi plod u kojem će biti sjeme njegovu na zemlji, i bilo je tako,
i zemlja je proklijala travom, biljem što donosi sjeme, prema vrsti svojoj i stabla koja prema vrsti svojoj donosi plod u kojem je sjeme njegovu,
i Bog je vidio da je dobro, i bila je večer pa jutro treći dan,
i Bog je rekao neka bude svjetljela nasvodu nebeskom da odvajaju dan od noći, i neka budu oznake i za doba, i za dane i godine,
i neka budu za svjetlost nasvodu nebeskom da rasvjetljuju zemlju, i bilo je tako, i načinio je Bog dva velika svjetljela, veće svjetljelo da vlada danom,
a manje svjetljelo da vlada noću, načinio je i zvijezde, i Bog ih je postavio nasvod nebeski da rasvjetljuju zemlju,
i da vladaju danom i noću, i da odvajaju svjetlost od tame, i Bog je vidio da je dobro, i bila je večer pa jutro četvrti dan.
I Bog je rekao neka vodama provire stvorenja koja se miču i žive, i ptice neka lete nad zemljom na otvorenom svodu nebeskom.
I Bog je stvorio kitove velike, i svako živo stvorenja što se miče, to vodama provrbi prema vrsti svojoj, i svaku pticu krila tu prema vrsti svojoj.
I Bog je vidio da je dobro, i Bog ih je blagoslovio govoreći, plodite se i množite, i napunite vode u morima, i neka se ptice množe na zemlji, i bila je večer pa jutro.
Pjeti dan i Bog je rekao neka zemlja iznese živa stvorenja, svako prema vrsti svojovi, stoku, mazove, životinske zemalske, životinje zemalske, svaku prema vrsti svojoj.
I bilo je tako i Bog je načinio životinje zemalske svaku prema vrsti svojoj i stoku prema vrsti svojoj i sve što gniže na zemlji prema vrsti svojoj.
I Bog je vidio da je dobro i Bog je rekao načinimo čovjeka na sliku svoju na našu priliku i neka ima vlast nad ribama morskim i nad pticama nebeskim i nad stokom i nad svom zemljom i nad svim gmazovima što gnižu ko zemlji.
Tako je Bog stvorio čovjeka na sliku svoju, na sliku Božiju on ga je stvorio, muško i žensko stvorio ih.
I Bog ih je blagoslovio i rekao im je Bog, budite plodni i množite se i napunite zemlju i podredite si je
i imajte vlast nad ribama morske i nad pticama nebeskim i nad svakim živim bičem što se miče na zemlji.
Zatim je Bog rekao, evo, dao sam vam sve bilje što donosi sjeme koje je pod svom licu zemlje
i svako stavlo na kojemu je plot stavla što donosi sjeme, to će vam biti za hranu.
Svim životinjama na zemlji i svim pticama nebeskim i sve muštog miže na zemlji u kojima je život dao sam sve zeleno bilje za hranu i bilo je tako.
I Bog je vidio sve što je načinio i gled, i bilo je jako dobro i bila je večer pa jutro šesti dan.
Naredu, pomolimo se.
Ragi Bože, hvala ti za ovaj dan, hvala ti što smo mogli tu sakupiti da bi slušali tvoju riječ.
Molim te pripremi me, otvori mi usta da je hravro i mudro i razumljivo.
Propovjedam tvoju riječ, daj ljudima uši da čuju i srce da razumiju što ti pričeš, što nas želiš podučavati
i budi s nama naponime s Duhom svijetim i daj mi hravnost i mudrost i govori hroz mene.
Slavim te, nahvaljam ti sve što ću imi raditi za tebe.
I u ime Isusa Christa sa tebi, molim moći moj. Amen.
U redu, ostana pogledaj, jedan je to bilo. Znači kad je Bog stvorio zemlju je otako.
Ovih dana, kad nam tako lijepo snijeg pada i božično vrijeme,
i to malo sad u dosta dugom kalorijskom suficitu već dugo,
tako da gojim se polako i samo mi se spava.
Ovo propovjed sam si noć pisal dokasno, trebalo mi je duže,
pogotovo zato što to ima i malo matematike unutri, a matematika,
mi je da ne volim matematiku, ali kad sam bio mali imao sam nekih,
imao sam traumu s matematikom i čak sam i pao bio razrezbu u matematike.
Uvijek mi kažemo učiteljica je krivna, a san sam si bio krivnije,
bio sam njen, jel tako natihako to već ide.
Ali da, postavljanak jedanno stvaranju zemlje smo čitali,
a moja propovjed, naziv moj propovjed i danas je starost zemlje.
Starost zemlje. Tako da danas bi prošao s vama starost zemlje,
proz bibliju, proz riječ Božiju, možemo saznati koliko je zemlja stara.
I ova tema ima punu kontroverzije. Ateisti i drugi ljudi odbacuju da postoji isti.
Sparatej, Boh, naravno. I izmišljaju teoriju kao na primjer teorija Velikog praska, koju znamo.
Znači, šta je teorija Velikog praska? To je luda teorija. Kada malo radmisle se, to je ludo.
Kao da se desila neka eksplozija i da je postalo od jednom, od ničega je postalo sve.
Znači, od sve se kao istno jednom se sve raširilo i postalo sve.
Znači da je od ničega postalo nešto. Če je naravno nemoguće.
Kako može od ničega postati nešto? I sad, oni kažu da je to se tako desilo.
Ali odkad imamo pisma, odkad imamo modernu tehrologiju ili povijest,
niko nikad nije vidio kako je od ničega postalo nešto.
Kako se jednom nešto stvorilo. Znači, kako je moguće da se jednom samo nešto stvorilo od ničega
i onda to više nikad nije deceno. To je lupost. A u isto, nema nikakve dokaza znači.
To je samo teorija. Samo da bi se zanjekao boku.
I šta još kažu? Da svako živo biče dolazi od jedne stanice.
Znači, da je jedna stanica bila i od njih su postale ribe, postale krokodili, satia znance, sve ostalo.
I pice, i psi, i maimuni, i ljudi, i svašta nešto. Od jedne stanice.
I ako sad smo čitali kako je glup dao sve redom.
Šta još uče pametnjakoviči? Uče da su ljudi došli od maimuna.
Samo zato što imaju uši, imaju oči, imaju usta, imaju dvije ruke i dvije novine, ova obrava svaka časta.
I u biti sve taj ostale gluposti koje su lažne i gluposti, i ne mogu se dokazati.
Oprvo, kad je nešto lažno, onda definitivno ne možeš dokazati, ili kako ćeš dokazati nešto što nije istina, što je lažno.
Malo je smješna i čudna teorija, ako razmislite i kažem, ništa ne može nastati od ničega.
I ako bi sve postalo od jedne stanice, pitanje je odakle je došla ta jedna stanica.
Znači, ta jedna stanica treba pojiti na kraju krajevasta.
Ne samo to, nego kako je uživjela, kako je dubila život.
Život se ne može stvoriti samo od sebe, to je nemoguće.
To se ne može u laboratoriju nekako stvoriti život.
Koliko god da ljudi to pogušaju, već godinama i pogušavaju,
ali ne može se stvoriti život u laboratoriju.
Bog daje život, Bog daje život i život stvara život.
O života ti možeš dobiti drugi život.
Sve daje život prema vrsti svojoj.
Ima i ljudi koji vjeruju u Boga i stvoritelja i kažu
ne, ne, ne, ali Bog je napravio prasak.
To se zove teistička evolucija.
Znači oni vjeruju da postoji Bog,
ali oni vjeruju da je Bog napravio prasak
i evoluciju od milijuna godinama.
Ali to je laž.
Mislim, sada smo pročitali postanak broj 1.
Ali sada smo pročitali.
Ali po tome se i gdje vidi da su prošle milijuna godina.
Ne.
Bostavno koji jedan, tu nam Bog jasno kaže
da je stvorio nebu i zemlju
i prolazi kroz svako stvorenje.
I kaže čak, ne znam, stvorio je svijetlo i tamo.
Stvorio je vodu, stvorio je vodu
odvojio je vodu od voda.
Stvorio je zemlju, stvorio je životinje
u vodi prvo, pa onda ptice,
pa onda kasnije, životinje na kopnu,
pa onda čovjeka.
A za one koji kažu da ne vjeroj
da su bili doslovno dani,
napiso je svaki put
Bila je večer, pa jutro prvi dan.
Bila je večer, pa jutro drugi dan.
Bila je večer, pa jutro treći dan.
Znači sve ima doslovno zapisano.
Tako da nema sumnije da je to doslovno.
I nema milijun godina duge evolucije ovdje.
Jer uvijek piše da se sve stvorilo prema vrsti svojoj.
Ptice sve je stvorio prema vrsti svojoj gmazove, prema vrsti svojoj biljke, prema vrsti svojoj...
Uvijek je dodao prema vrsti svojoj.
Znači od ptice ne može postati žirafa. To je nemoguće.
Inače bi to i danas vidjeli, a šta mi danas vidimo?
Mi vidimo danas kako se pare mačke i mačke i šta on je dobio.
Ja dobio slona, dobio mačku. I tako i psi. I tako dalje, i tako dalje.
Ne može se stvoriti, ne može biti neki mix.
Inače bi to vidjeli u našim životima, ali nema.
Nit' je bilo, nit' ima, nit' će biti.
Postane broj jedan, poglavlje jedan, kaže šta i kako se stvorilo.
Znači tako, Bog nepresano potvrđuju i objašnjava da evolucija laž.
I da nije trajalo milijune godine nego 6 dana.
Zašto bi bilo toliko teško prihvatiti da je trajalo 6 dana?
Za Boga, za svoritelja svega, cijelo sve milo.
Onda je htio, on nije to mogao napraviti za 6 sati.
Ali on je napravio to za 6 dana.
Do nekih svojih razloga i zbog simboličkih razloga.
To nije teško prihvatiti.
Teško je prihvatiti nešto što je teorešto, on ne može dokazat
što je ludo malo kad ne znaš da je od svega, od ničega postalo sve
i da sve došlo od svega.
I da je to trajalo milijune godine.
I sada se ljudi pitaju, kako znaš da svijet nije star milijom godina?
Idemo u izlazak 20.
Idemo u izlazak 20, vodite u izlazak 20.
U početku postan koji je jasno vidljivo da je stvoren svijet u 6 dana, jel tako?
Bilo je veće pa jutro, prvi dan, drugi dan i tako da je.
Ljudi izmišljaju, pa su tako izmislili teoriju jaza.
Znači i ta teorija postoji, naravno.
Da je Bog stvorio nebo i zemlju, pa je onda dugo, dugo, milijune godine odmaruo i niš se nije dešavao.
I onda je opet nastavio s stvaranjem.
Znači na prvu, ja ne znam kako vi meni, meni je to zvuči glupo.
Biću blag, jer ići glupo.
Oprvo rekli smo u postanku, jedan pokazuje šesti dan, prvi dan, dugi dan, prihitići dan i tako dalje.
Ali ajmo idemo u izlazak 20. opredajte u stih 11 kaže
Jer je guspod za 6 dana načinio nebo i zemlju, more i sve što je u njima, a 7.1. počinuo.
Znači šta kaže? Znači za 6 dana doslovno je sve stvorio.
I sada se pitaš šta je sa svim dokazima. Šta je sa svim dokazima što imamo u znanosti?
Nekim radioaktivnim izotopovima, recimo, ili datiranje u gljikom, ili, ne znam, jest li ikad, ne znam,
ili fosilije, recimo, fosile, ili nek, ili, jest li ti ikad vidio, ne znam, u, u, u, na kojoj džum ili što ja znam, ogromne,
ne znam, ogromna drveća. Šta ti misliš kad ti to srižiš koliko tamo ima krugove u tome?
Košto se kaže da sa krugovima možeš izbrojiti koliko je staro to drovo.
Ali nije komplicirano kad je jednu svatiš. Nije opće komplicirano.
Kogra je u tome? To je Bog stvorio staru zemlju. Kako ja sada to mislim?
Stvorio je staru zemlju. Pa kad je Bog recimo stvorio čovjeka upostan.
Jel on stvorio glatku zemlju? Ili su već bile gore, rijeke, potoci, drveća, stabla, vočke?
On je u to sredio, on je to napravio u 6 dana i već je izgledalo kodaj je staro.
Kominevirujete. A kad je stvorio Adama, je li je stvorio Adama kao bebu ili je stvorio Adama kao čovjeka?
30 godina. Kako je stvorio Adama? Kao čovjeka, je li tako?
Ako ćemo gledati sad te znansvenike, oni bi s njihovom znanosti pogledali u Adama i rekli, to je čovjek od 30 godina.
A je li to istina? Ne. Adam se teg danas rodio? Adam se teg danas rodio već tako izgleda.
Znači, on bi izgledao kao je da je stari i jako ima jedan dan.
Isto tako je sa zemljom. Znači, on je bio u zemlji, kad kao je Bog stvrio, on je već bio jeden, on je bio stavio kao je vrt i da se brine za vrt.
Jel on čekao godinama da izraste drugi? Ili mu je Bog rekao odmah, sa svih stabla ovdje može šesti, osim sa stabla dobra i zla.
Jel on sad tu čekao? Ne. On je imao već sve. On je mogao. Koliko traje da stablo izraste i dobije ploda. I to je već bilo sve.
Znači, ti prvog dana kad si ti vidio stablo, ti si ga mogo sasjeć i već viditi ne znam koliko tamo krugla u stablo.
Znači, nije kad je Bog stvorio zemlju od onda da se računa. Već je to staro izgledalo. Već je to staro izgledalo, kao i Adam nije.
Već su oni stari izgledali iako nisu bilo to. Znanost sama tu ne može pomoći. Ni se može saznati starost svijeta preko znanosti.
Možemo saznati kroz bibliju kako je svet stvoren i možemo svoju riječ kroz bibliju saznati i kad je Bog stvorio zemlju.
Od Adama do kraja Starog Zavijeta imate sve brojke da izračunati. Sve brojke. I danas ćemo to proć. Danas ćemo sve to proć a od Starog Zavijeta pa nadalje to je već moderna povijesta.
Modernna povijest imamo spis i danas i to nije težko saznati iliti u stvari danas i eto 2026. godina i idemo u stari zaniti.
Zemlja je po Bibliji stara ove godine oko 6300 godina.
8-10-30 godina ali ne milijune godine. Možda sam ukrivo za 10-30 godina, ali nema veze, nisu milijune godine u nikakvom smislu.
Otvorimo Bibliju i pogledamo kako možemo izračunati u brojku.
Pošto moramo izračunati je koliko je prošlo od stvaranja do potopa.
Znači, od stvaranja do potopa.
Odete u postanak 5. Znači, kad se pogleda dalje, postanak 5.
Znači, računat ćemo od stvaranja do potopa.
Postanku 5.3 kažem, i Adam je proživio 130 godina,
te je rodio sina, prema prilici svojoj, na sliku svoju, i nadjeno mu je ime Šet.
A dana Adamovih, nakon što mu se rodio Šet, bilo je 800 godina, pa je rodio sinovih čeri.
A dana kojih je Adam proživio, bilo je ukupno 930 godina.
Onda je umro i Šet je proživio 105 godina, te je rodio Enoša.
E sad kako bi izračunali kako je svijet star, ne moramo računati kako je dugo Adam živio i kad je umro i sve to,
nego kad je sina svoga rodio. I od onda nastavljamo sa životom njegovog sina.
Znači od Adama do Šeta je bilo 130 godina, te je kaže, Adam je proživio 130 godina te je rodio sina prema prilicu svoju.
Znači 130 godina je imao. I onda je Šet bio 105 godina kad je rodio Enoša. Enoš je imao 95 godina kad je rodio Kanajina.
I tako dalje, i tako dalje. To ima sve redom, ide doslovno redom, neprestano, bez stanke, ide nožete, sve izračunati.
Znači, kad sve zbrojiš, Adama, Šeta, Enoša, Kanajina, Mahalalela, Jareda, Henok, Metušelah, Lamek, znači uvijek djeca i svoj roditelj.
Kad to sve zbrojiš, možeš vidjeti da je Noah prođen 1056 godina nakon što je Bog stvorio zemlj.
1056 godina nakon što je Bog stvorio zemlj. Znači Noah se rodio kad je zemlja bila 1056 godina stara.
I kaže u postanku 7 postank 7-6 a Noah je bio 600 godina stara kad su vode potopne bile na zemlji.
To znači potop se desio 1656 godina nakon stvaranja svijeta.
Znači broj 1 je od postanka do potopa je 1656 godina.
To je broj 1 možete si zapisat ako želite nije ili zapamtite ili bilo kako.
Znači postanka svijeta do potopa je 1656 godina.
Broj 2, od potopa do rodženja Abrahama.
Broj 2 je od potopa do rodženja Abrahama. Znači idemo od postanka do potopa, od potopa do Abrahama.
Je 342 godine. Kako smo došli do te brojke? Odimo u postank 5.
U postanku 500 još. Odite u stih 32 kaže. Tu vam ubiti želim napomenuti da 3 sinovi nisu svi rođene u isto vrijeme.
To ljudi misle jer piše u postanku 5.32 a Noah je bio 500 godina star i Noah rodio Šema, Jamhama i Japheth.
E sad kako znamo da nisu svi isto rođeni u isto vrijeme? Ne želim pravio više kompletirati pa ću je pojednom sammitljeno sa mnom.
U postanku 11.10 kaže. Ovo je naraštaj Šemov. Šemu je bilo 100 godina i 2 godine nakon potopa rodio Arpakšara.
Znači dvije godine nakon potopa, tu je Noah imao koliko godina. Noah je tu imao 602 godine, jel tako?
Kad se potopa desio imao je 600, dvije godine nakon imao 602 godine. Šem to godina.
Što znači kad je Noah rodio Šema imao je 502 godine, jel tako? Ne 500.
Prvo je sa 500 je rodio Hama, pošto je Hama bio prvo rađenac, a onda 502 Šema.
Znači kaže Noah je bio 500 godine star kada je Noah rodio Šema, Hama i Afrata.
Ne u tom redu sljedo, kada što Hama je inače kaže prvo rađenac, ali Hama je svojom gnjusobom koju je napravio nakon potopa, je zbubio svoje prvorodstvo i Šema je preuzelo prvorodca, zato je on napisan kao prvi.
Šema je rodio sa 502, Hama sa 500 i Afrata kasnije. Znači da se zna, iako su to tako napisane, nije sve od jednog rođenja, nisu svi od jednog rođenja.
Znači, Shem je prvi zapisan, iako je on rođen dvije godine krasnije smo rekli.
Znači Noah je bio 500 i dvije godine star, kad je Shem rođen, a Arpakhshad je rođen dvije godine nakon potopa.
Tu onda krećemo sa brojkom 2, nakon potopa, da računavamo potop do Abrahama, znači sa brojkom 2.
Koliko je onda Arpakhshad imao godina kad je rodio Salaha?
Postanak 11-12 kaže i Arpakhshad je živio 30 i 5 godina, te je rodio Salaha.
Onda 2 stiha dalje u 14 kaže i Salaha je živio 30 godina te je rodio Ebera.
Znači ponavljamo isto kao i u postanku 5. Zbrajamo.
Šema, Arpakhshada, Salaha, Ebera, Pelega, Reuga, Seruga, Nahora.
I stižemo do brojke 222.
I sad idemo u postanak 11-24. Znači tu smo dobili brojke u 222.
I idemo u postanak 11-24. I Nahor kaže u postanak 11-24 kaže i Nahor je živio 29 godina,
te je rodio Teraha. I sad tu se stvar malo zakomplicira za neke ljude.
Koliko je Terah bio star kad je rodio Abrahama?
Jer kaže u stihu 26 i Terah je živio 70 godina te je rodio Abrama, Nahora i Harana.
E tu većina ljudi mislije da je Terah bio 70 godina star kad je rodio Abrahama.
Ali ni tu se ti ljudi nisu rodili u isto vrijeme.
Zato sam vam pokazao Shema, Hama i Jafeta. Zato što je tu ista situacija.
Znači tu kaže da je Terah sa 70 godina rodio Abrama, Nahora i Harana.
Znači ovdje opet kao prvo prvorođeni nije napisan prvi.
Nahor je prvorođeni, ne Abraham ili Abram u to vrijeme još.
Ali je Abram na prvom mjestu ili ti Abraham zato što je on najbitniji. On je najbitniji.
U postanku 1132 kaže, a dana Terahobih bilo je 205 godina, onda je Terah umro u haranu.
Znači Terah je imao 205 godina kad je umro.
Znam da malo kompliciram i možda me ne možete pratiti kako treba.
Tako da idemo polako. Držite prst ovdje i idemo u djela Apostola 7.
Odite u djela Apostola 7, u Novi zavit.
Znači pokušajmo saznati koliko je Terah imao godina kad je rodio Abrahama.
Sve karte i grafikoni i diagrami i šta ti ja znam će vam reći da imao 70 godina.
Ali ajmo vidjeti što bi breh kaže, idemo vidjeti što bi breh kaže.
Direktan izvor, a ne neki grafikoni i diagrami koji mogu biti porašnji.
Znači djela Apostolska, pogledaj 7, idemo u stih 2.
A on je rekao "đudi, bračo i očevi, poslušajte.
Bog Slave pojavio se pred našim otcem Abrahamom kad je bio u Mezopotamiji.
Prije nego se nastanio u haranu i rekao mu "izađi svoje zemlje i svoga roda i pođi u zemlju koju ću ti pokazati".
Tada je izašao iz zemlje kao dejaca i nastanio se u haranu.
A odatle ga je, nakon što mu je otac umro, preselio u ovu zemlju koju sada vi živite.
Znači, Biblija nam kaže ovdje da kad mu je otac umro, onda je on krenio u obečanu zemlju, jel tako?
Koliko je Terah imao kad je umro? Godina 205 smo rekli, jel tako?
E sad, pratite se u postanak, odite u postanak 12, znači Abraham ulazi u obečanu zemlju kad je Terah imao 205 godina.
Postanak 12.4 kaže i Abraham je otišao kako mu je gospod rekao, a s njim je pošao lot, a Abraham je bio star 75 godina kad je izašao iz harana.
Znači imao je 75 godina kad mu je tata umro, da tako. Sa koliko? Sa 205. Znači moramo uzeti ih 205 i minus 75, jela računaš.
I koliko je to? To je 130 godina. Znači Terah je dobio Abrahama kad je imao 130 godina, a ne 70. Sa 70 je dobio prvo rođanok.
Znači, grafi tu grješe za 60 godina. Za 60 godina. Iako smo, mislim, to se lako može provučavati. To se lako može provučavati uz malo matematike i Biblije.
Mislim, treba biti spašan i treba znati Bibliju. Ali, nakon toga, korak po korak i dođeš do brojke 352 od potopa do Abrahamovog zrođenja. Nije teško.
Dedeća stavka nam je od rođenja Abrahama do boravka Izraelove djece u Egiptu.
Znači, išli smo od postanaka do potopa, potop do rođenja Abrahama, od Abrahama do rođenja Abrahamovog do boravka Izraelove djece u Egiptu.
Odite u postanak 21. Dašto nam je ta stavka bitna? Zato što znamo koliko dugo su bili u Egiptu.
Biblija nam govori više puta da su bili 430 godina u Egiptu.
Od tamo možemo lako nastaviti sa tih 430 godine.
Znači u postanku 21. postanak 21.5 kaže
Abraham je bio star stotinu godina kad mu se rodio Izak, si njegov.
Znači Abraham to ima 100.
Idemo u postanak 25-26. Postanak 25-26.
Poslije je izašao brat njegov i držao se rukom svojom Ezavu za petu.
Pa mu je nadjenuo ime Jakov.
A Izak je bio star 60 godina kad ih je ona rodila.
Znači ovdje vidimo da mu je stin Izak i mor 60 godina.
Znači došli smo do brojke 160, jel tako?
Znači 100 avrahama vihnih i 60 izak.
E sad još moramo saznat koliko je Jakov bio stare kad su djeca Izraelova boravili u Egiptu.
To vam odmah želim napomenuti da se osoba Jakov zove Izrael.
Zato sam malo prej rekao djeca Izraelova.
Jel'o što su boravili.
Jakov, Jakova je Bog nazvao Izraelom.
Njega je, znači biblija priča o boravku djece Izraelova u Egiptu
Začunavamo kad je Josip, sam Josip, kada je podano ropstvo i kad je ošao Egipat.
Je li on samo jedina?
Ali tu pričamo boravku djece Izraelove, znači o množini.
Kad su oni ošli, množini svi.
Zatoj idemo u postanah 47.
Znači znam da malo skačemo vamo tamo i imamo za puno informacija, ali pojednostavit ćemo.
Bitno je samo da nađemo te brojke počne.
Počnem vam pokazati korak po korak kako nalazim te brojke.
Da nije da ja sada tu izmišljam i samo bubam neke brojke.
Biblija nam pokazuje te brojke.
Znači postanak 47, tada je Josip otišao.
Znači postanak 47, poglavlje 1.
Tada je Josip otišao, te izvjestio faraona, te rekao
Moj otac i brača moja, i stada njihova, i krda njihova
sa svime što imaju došli su i zemlje Kananske.
I evo ih u zemlji Gošenskoj.
Znači šta se tu dešava? Dolaze.
Jakov iliti Izrael dolazi sa svima što ima
u zemlju Gošensku, u Egiptu, u Egipat.
Idemo dalje do četvrthog stiha.
Još su rekli faraonu, došli smo boraviti u ovu zemlju,
jer sluge tvoje nemaju paše za svoja stada,
pošto je strašna glad u zemlji Kananskoj.
Toga te sada molimo, dopusti svojim slugama
da prebivaju u zemlji Gošenskoj.
Znači šta kaže? Tu će oni početi prebivati u Egiptu.
Vodimo do osmog stiha dolje.
Tada je faraonu pitao Jakova, koliko si ti star?
Znači, kako zgodno pitanje? Svega što je faraon mogao pitaći, on pita pitanje.
Da ovo faraon nije opitao, ne bismo mogli isračunati ovo.
Što nam se ovo pokazuje? To je još jedan dokaz da u Biblii ništa nije slučajno nebitno ili nenamjerno.
U Biblii nikad ništa nije slučajno nebitno ili nenamjerno.
To je Božija riječ. To je savršena riječ.
I sve što piše, sa namjeno piše.
Postanak 47, postanak još jedno. Tada je faravnu pitao Jakova, koliko si ti stari?
A Jakov je odgovorio faravnu, dana, godina moga proputovanja je 130 godina.
130 godina. Malo ih je. Izli su bili dan i godina života mojega i nisu dostili dane.
Godina života očeva mojih u danima njihovog proputovanja.
Znači šta kaže? 130 godina. A imali smo prije od Abrahama do Izaka 100 godina i od Izaka do Jakova 60 godina.
Znači 160/130 je 290 godina. Znači broj 3 je 290 godina odrođenja Abrahamovog do Egipta.
Do boravka djece Izraelove ili Jakova u Egiptu. 290 godina. Znači zapišimo se i to sa strane.
To je sljedeća točka. Koliko su djeca Izraelova boravili u Egiptu do izlaska, dok su sa mojstjem izašli, 430 godina kaže bibuja.
Iako tu i diagrami i grafiko oni kažu 215 godina. To je krivo. Nije 215 godina.
To je velika razlika. 430 i 215. To je dupo. Evo dokaz. Odite u izlazak 12. Izlazak 12.
Kako grješe toliko diagrami? Zato što ne koriste pravo pismo. Nego Septuagintu. Septuagen. Septuagintu.
Koji grješe u rečini računanja. Ako bi se po njima gledalo, Nojini preci su oko arke dok je potopao.
Noa i njegova obitelj nisu jedine ljudi. Ako bi se gledalo njihove brojke i računalo. Ne bi bili jedine ljudi koje potopao.
A biblija kaže da je Noa i njega obitelj osam ljudi je preživljalo potop. Ako bi se gledalo to pivismo hrijevo bilo bi puno više.
To je jedna stavka. Ima ih puno više. To što je poznatav kod Septuaginta je lažan manuskrip.
To što se misli da je Septuaginta je lažan manuskrip iz četvrstog stoljeća. Ali ne prava Septuaginta od vremena Hrista.
To je manuskrip iz četvrstog stoljeća, to je lažno. Ali i to je tema za drugu propovjet.
Mi vjerujemo u hebrejski mazorecki stari zavjet.
Stari zavjet je hebrejski mazorecki, a novi zavjet je textus receptus na grčkom.
To je pravo pismo Boga. Oni to koriste, pa onda idu protivno na novom zavjetu,
koji kaže da je 430 godina. Isto tako i stari zavjet kaže da je 430,
ali njihova verzija kaže da je 950. Gupost. Ali evo dokaza.
Izlazak 1240 kaže, tako je vrijeme što su sinovi Izraelovi
u Boragalu i Egiptu, iznosilo 430 godina.
I dogodilo se na sršetku 430 godina.
Baš tog istog dana se dogodilo da su sve vojske gospodnje izašli iz Zemlja Egipanske.
Znači, Bog nam kup tu kaže 430 godina.
I napon tih 430 godina, točno na taj dan, čak i tu informaciju dobijemo,
oni su izašli iz Zemlja Egipanske. I to je prično završila.
Tu je prično završila. Tu je prično završila. To je točno, znači, više puta je Bok otvredio
430 godina na tu, nekak i 213. Tu je prično završila.
Ali pošto svi diagrami pokazuju krivo, dajemo još jedan do okaz.
To sjedne. Postanak 1513 kaže. A on je rekao Abramu,
"Znaj, sigurno da će sjeme tvoje biti tu džinac u Zemlji koja nije njihova.
I njima će služiti, a oni će ih mučiti 400 godina.
I onome narodu kome će služiti, ja ću suditi.
A posljed toga izaći će s imetkom velikim.
Znači ne može biti nikakve 215 godina, kad kaže muči će se 400 godina.
Sada znači oni su bili tamo 430 godina. Zašto sada upiše muči će se 400 godina?
Pa nisu bili mučeni od početka. Kad je Jakov išao, kad je Josip bio tamo drugi na vlasti iskod Faravana.
Oni ih tamo nisu mučili, oni su živjeli normalno. Nije mučenje odmah posao, oni su odmah palio hrokstvo.
U Lososlu pale te kasnije. Znači oni su živjeli tamo 30 godina i onda su ih počeli mučiti 400 godina.
Vratimo se sada u djela apostola 7, tamo će pomoći nam još jednom.
Djela apostola 7 kaže, "Tihu 6, a Bog mu je na taj način rekao da će njegovo sjeme boraviti u tuđoj zemlji
te da će ih prorobiti i zlostavljati 400 godina, ali narodu kojem budu robovali ja ću suditi, rekao je Bog.
Nakon toga će izači, jemo služiti na ovo mjesto."
Galačane 3, možete otići ako hoćete, Galačane 3.16 kaže
"A obečanja su predana Abrahamu i njegovom sjemenu, on govori i sjemenima, kao mnogima, ne kao jednome, i tvom sjemenu koji je Krist.
A ovo kažem da, saves koji je prije Bog potvrdio u Kristu, ne poništava zakon koji je nastao 430 godina kasnije i ne može učiniti obečanje nedjelotvorno."
Znači kaže 430 godina kasnije je nastao jer kad su izašli iz Egipta na Sinaju je Bog njima dao zakon, ali tako. Znači kad su izašli i ošli su do gore Sinaji i tamo im je Bog dao zakon.
Kad je bio potvrđen, odkad je bio potvrđen zakon, kad je bio potvrđen zakon, to imamo u postanku 46. Može oditi u postank 46 i onda završava vam s ovom točkom, neću vas više mučiti.
Ovo je, to je samo zbog diagrama, zato što su svih hifi, pa da vidite kako smo došli do te brojke.
Znači postank 46, stih 2 kaže, "Uto je u nočnim vidžanjima Bog progovorio Izraelu i rekao 'Jakove, Jakove!'
A on je odgovorio 'Evo me!' Tada je rekao 'Ja sam Bog, Bog, otac tvojog, ne boj se otići dođu u Egipa, jer ću ondje od tebe načiniti veliki narod.
Ja ću s tobom sići u Egipa i ja ću te zasigurno natrag do vesti, a Josip će ti rukom svojom oči slopiti."
"Zatim se Jakov podigao iz Beršebe, a sinovi Izraelovi su vozili svoga oca Jakova i malena svoj i žene svoje ukolima, če ih je poslao faraon na ga prevezu."
"Znači, što radi? Otvrđuje savez bulg s Jakovom i kaže, načinit ću od tebe velik narod, prije nego je ušao Egipat."
Znači, kada je to bio ovo? Prije nego je ušao Egipat, znači, na put u Egipat i prije nego što on rekao faraonu da ima 130 godina.
No tako, znači, broj 4 je "Boravište sinova Izraelovih do izlaska iz Egipta je 430 godina."
"Boravišta do izlaska je 430 godina."
Ok, odite u prve kraljeve 6. To ćemo skočiti unaprijed skoro 500 godina.
I to nam je broj 5. Broj 5 je od izlaska, znači, iz Egipta do konstrukcije prvog hrama.
Od izlaska do konstrukcije prvog hrama je 520 godina.
Prva Kraljeva 6 u prvom stihu kaže
"I dogodilo se u 480. godini, nakono što su sinovi Izraelovi izašli iz zemlja Egipatske,
u 4. godine i Salomonovog kraljevanja nad Izraelom i mjesecu Zifu,
to je drugi mjesec da je on počeo graditi dom gospođi."
Znači, kaže 480 godina, a kako sam ja sad došao na 520 godina?
Zato što su, kad su izašli, su Izraelci 40 godina lutali po pustinji.
To je malo, ajmo reći, izgubljeno vrijeme, pošto su lutali 40 godina.
Znači, oni su 40 godina lutali prije na što su ušti i obečano u zemlju.
Zato je tih 480 plus tih 40, koji su samo lutali u pustinji.
Zbog njihove nevjere sam došao, to daje broj 520 godina.
Ok, to nam je broj 5, broj 5 nam je 520 godina, možete se isto zapisati.
Od konstrukcije hrama do zatočeništva u Babylonu.
I to je bilo 420 godina.
I nakon toga zadnja, i to ćemo isto, naravno odmah ćemo proći,
samo da malo kažemo odmah i brojko 7, to je zadnja brojka,
je od zatočeništva do povratka iz Babylona.
I to nam Bible je isto kaže više puta, to je jasna stvar, tu nema dileme, je 70 godina.
Znači oni su bili zatočeni i u ropstvu u Babylonu 70 godina, prema što su se vratili.
Ali, ajmo da se vratimo sad kako dobijemo 420 godina.
Prvo, hrama do zatočeništva. Rečunamo koji kralj je koliko vladao.
Znači, isto kogad je, koji je sinje, ko je koga rodio, pojidemo koji kralj je koliko vladao.
Odite u druge kraljave 24.
Ova točka je interesantna i može se na dupli način provjeriti čak.
Znači, izbrajamo vremena vladanja kraljeva.
Znamo da je Salomon gradio hram u četvrtoj godini vladanja, a vladao je 40 godina.
Znači, ostalo je 3-6 godina, onda idemo sa broj 3-6. Tu krećemo sa broj 3-6.
Rehoboam je vladao 17 godina nakon njega. Abija 3 godine nakon njega. Asa 41 godinu.
Jehošafa 25 godina i tako dalje i tako dalje.
I kada sve zbrojiš, dođeš do brojke 419.5 ili ti 420.
Kako to možemo provjeriti? Znači, na drugi način.
Znači, možemo to zbrajati, dođemo do 420 ili možemo kroz Ezekijelu isto još jednom provjeriti.
U Ezekijelu 1.1 i dogodilo se 30. godine 4. mjeseca 5. dana u mjesecu,
dok sam ja bio među služnjevima na rijeci Kejbaru da su se nebesa otvorila,
da sam ugledao viđenje od Boga 5. dana toga mjeseca.
A to je bilo 5. godine sužajnstva kralja Jehojakina.
I to je kraj kojeg predstavimo brojatim.
Znači 420 godina i kad taj kraj ide u sužajnstvo,
tada kreće 70 godina sužajnstva.
A sad smo u 5. godini od sužajnstva.
Znači kaže riječ gospodnja izričito je došla
na svečenika Ezekijela, sina Guzijeva u zemlji Keldijskoj na rijeci Kebaru.
Ruka gospodnja je bila ondje na njemu.
Odite u Ezekijel 4. Ezekijel 4 je malo čudna panića.
Znači je otražio od Ezekijela malo čudne stvari kao znak.
Kao znak je morao recimo leći na svoj bok određeno vreme, određenih dana
i onda se morao kreniti i na drugu stranu određeno dana.
I morao biti ležati tako, 390 godina je morao ležati na strani, po boku
i određeno je morao jesti, određeno piti i čak je morao jesti i kruh sa izmetom.
Prvo mu je Bog rekao, jedi kruh sa ljudskim izmetom.
Onda ono rekao, zašto mi to radiš, čuo sam se cijeli životom.
Onda mi je rekao Bog, okej, može izmet od životinje.
O, jesto, ljudske izmeta.
Ali dobro, smilomao mu se pa mu dao životinski izmet.
Na menu tjelu izmet.
Ezekiel 4.5 kaže, jer ja sam na tebe položio godine nepravde njihove prema broju dana.
390 dana, toliko ćeš nositi nepravdu doma Izrelova.
A kad ih ispuniš ponovno legni na svoju desnu stranu.
Nosićeš nepravdu doma Judina 40 dana.
Odrežujem ti po dan za svaku godinu.
Znači za svaku godinu je morao ležati 1 dan na boku, ali tako.
Što je koliko? Znači 390 na jednoj strani i 30 na druge.
Jel je 30? Ako se ne varam, dobro sam.
40 dana, okej. 40.
Ali, u biti, znači 390 godina.
Šta je bila ta velika nepravda njihova?
Šta je bila ta velika nepravda njihova, da kažemo na husputnu?
U prvim i drugim kraljevima ne presano piše što je bilo greh.
I nonstop ponavlja i ponavlja i ponavlja i ponavlja
jedno 20 do 30 puta kao sljedeće.
I on je čini ono što je zlo u očima gospodnjima.
Nije odstupao od greha i roboama.
Sina Nebatova ko je navorio Izraela na greh.
I tu rečinicu ponavlja Bog 20-30 puta kraljevima.
On zna šta je taj greh i roboama.
Znači dok je Šaul vladao prvi hralj Izraela,
i onda poslije njega David, Solomon,
svi su štovali gospoda.
A nakon Solomona se kraljstvo podijelilo na dva djela.
Izrael i Juda.
U Izraelu je bio kraljevoje i roboama,
a u Judi rehoboama.
I ljudi su išli, naravno, služiti Bogu i dalje u Judu.
I Izraela.
U Judu se uvao Bog.
Ali je, jer roboama napravio ideolske kipove.
Naravno.
I rekao je, evo vam vaši Bogove, njištuite.
Da se ne bi morali spustiti u Judu,
nego da mogu imati svoj, jel?
Svoga Boga.
U svojoj državi.
Nažalost.
I što veli su te Bogove sljedećih 390 godina?
I Bog je bio gnjevan s njima.
Zbog njihova krivovirja.
Ogromno, ogromno grjeha.
Ljudi nesmačaju kako je to ogroman grjeh za Boga.
Učito ne čitate ili ne znate stvari, ne znam vi neki određeni.
Ali to je ogroman grjeh.
I Bog je tu ponavljaju, ponavljaju, ponavljaju.
Za neki kažnjava 390 godina su oni služili i povima.
Znači, Bog je gnjevan s njima.
Izbog njihova krivovirja i ogromno grjeha ih je kažnjavao katolici, pravoslavci.
Nakon svih tih godina i dalje to se nastavlja.
Znači, Ezekijel mora ležati 390 dana za 30-390 godina na bok.
Znači, razmislite, hram je sagrađen, projede 420 godina do sužajnstva.
Koliko smo ušli u sužajnstvu u Ezekijelu?
5 godina smo rekli.
Znači, prošlo je 425 godina, jel tako?
I Ezekijel leži na boku 390 dana.
Koliko je to dugo?
Prilike jedna godina, jel tako.
Znači, 426 godina je to sve ukupno od hrama dok se Ezekijel, napokon, može istegnuti.
Vidite sad ovo.
Hram je sagrađen u 4. godini vladanje Salomorave.
Znači, ostavio je 3-6 godina vladanja dok ne krenu uštovati lažne bogove i kipove u Izraelu i šta ja znam.
Znači, 426 godina, odkad će se Ezekijel istegnut, i vladanje, pravo vladanje, dok ne krenu uštovati kipove,
i šta, 426 - 36 je koliko? 390 godina. 390 godina, kako cool. Znači, i to nije slučajno.
Još jedan dokaz. Znamo da su bili u Sužajnicu 70 godina, to nam Bible isto govori više put, i to je lako.
To nas dovodi do povjesnog događaja kad je perzijski kral Kir sjeo na prestolje Babilona.
I to imamo, to imamo spise, to imamo, to je već modernija povijesta, ajmo reći.
Sada tu možemo ići unazad, a kad se to desilo, kad je Kir kralj perzijski istupio na prestolje Babilona, to je bilo 536 godina prije Krista.
536 godina prije Krista. E sada tu možemo ići unazad i zbrajati. I onda završavamo priču.
Od ovog trena su se Izraelci vratili iz sužajnstva, što znači 70 godina prije toga bi išli u sužajnstvo, to bi onda bilo u godini 606 prije Krista.
I u 606 prije Krista su oni ušli, to je skrenili u sužajnstvo, onda je Babylon, krajnan kronozor, napao.
606 prije Krista. Od toga se može vratiti 420 godina da vidimo kad je hram građan.
I to je bilo 1026 prije Krista. 1026 prije Krista je hram građan prvipu, hram Salomonov.
E sad, kad je bio izlazak. Izlazak je bio 520 godina prije toga. Znači 1546 godina prije Krista je bio izlazak iz Egipta.
Nije tako davno, kada malo razmislimo. Ali bliže je to isus ovom životu nego što smo mi isus ovom životu.
To je malo zanak zanimljivo. Kad su ušli u Egipat, ušli su u Egipat 430 godina prije toga.
To znači 1976. godine prije Krista.
Prođenje Abrahamovo je bilo 297 godina prije toga.
Što daje onda broj 2266 prije. Oto je bio 352 godine prije toga.
To jest u 2618. prije Krista. Znači samo brajamo, naravno.
I na kraju postanak. Kada je bio postanak od potopa je bilo 1656 godina.
Znači 2618 godina plus 1656 godina daje 4274 godine prije Krista.
Plus možda 10-20 godina ako smo negdje sagrešili, ali ako ćeš računati, lako je.
I 4274 godine prije Krista je Bog stvorio svijet, to nenije u tom krugu, ne milijune.
Sad sa našim 2026 godinom, mi smo u 2026 godini sada, poslije Krista, dođemo, znači sada 4274 plus 2026 je ravno 6300 godina.
Plus 10-20 godina, kažem, minus plus moguće, a možda je ne, možda je točno. Ali, da zaokružimo, 6300 godina, kažem, svijet postoji.
Što je zanimljivo da je puto bio 2618 godine prij' Krista, a svaka povjesna knjiga, svaki svjetovni perspektivni povjesni spis,
u Egiptu, u Indiji, u Africi, njegod, kažu da imamo povjesne spise samo do 2500 godine prije Krista.
Od prije toga ništa ne postoji. I tada svuda kreće u isto vrijeme. Sve civilizacije, sve pizma, sve kreće u isto vrijeme.
Od brilike 2500 godine prije Krista. Tama nakon potopa. Prije potopa sve nestalo, nakon potopa sve kreće.
I to neke civilizacije ili neke spise, neke ugabuga spise, nego pametni ljudi koji grade zgrade predivne,
koji grade piramide, koji imaju kompleksne jezike. Jer šta?
Kula Babilonska je bila 100 godina nakon potopa. Paže šta je kula Babilonska?
Tamo, kad se ljudi svi sakupili u jednoj i praveli kuru, s kojima su cijeli skroz do neba,
ići se graditi ga do neba i Bog je to vidio i Bog je njih kaznio.
Ne možeš ti sa svojim djelima ići u nebo, to je simbolika toga.
Ljudi će se uvijek skupiti i htjeti zajedno sa svojim djelima dotaknuti u nebo, ali ne.
Mi sa svojim djelima nikad ne možemo ići u nebo. Mi nismo zaslužili ići u nebo.
Zato je Isus umro za nas. Mi kroz njegovu milost idemo u nebo.
I Bog je tu kaznio ljude u tom trenu i promjenio im jezike. Znači da je svi ima jezike.
Da niko više ne priča istim jezikom, nego tu je stvorio jezike. Babel. Babelon. Kula babelonska.
I šta? Tu su ljudi onda krenili se širit po zemlji sa svojim jezicima i kulturama.
Jel? I stvorili su svoje civilizacije i odavdje kreću spisi. Gdje ti se kreću godina prekrišta.
I to vam kažu i svijetovne knjige povijesne, ne znam, svi kažu, tada kreće. Dokaz. Sada kažu.
Znači kad sve računaš iskranno i po Bibliji, sve ima smisla.
Nisam počeo danas propovjeca "Vjerujte mi na riječ".
Nisam ikad, nit ću ikad, nego smo išli korak po korak po Bibliji.
Kao i svaki put što radim, i danas smo to radili.
Sve stihove uvijek tu iz Biblije.
Ja ne idem svojim mišljenjem. Moje mišljenje!
Moje mišljenje ne znači ama baš ništa.
Moje mišljenje je nebitno. Bitno je što Bog kaže.
Ja moje mišljenje moram promijeniti da bude o Božje i Volime.
Ne da ja živim po tome što je dobro u mojim očima i moje mišljenje.
Zašto? Zato što smo mi svi grešnici.
Svaki lopov će naći opravdanje zašto je on urokrast.
Svaka osoba će naći opravdanje zašto on griješi.
Zato moj mišljenje ne zanima.
Moj mišljenje je loš.
Ja moj mišljenje moram promijeniti da bude po Božjem.
Znači sve se može.
Korak u korak ideš kod Biblije i dođe do te brojke.
Biblija je istinina.
Biblija je kompitabilna sa znanosti i sa istinom.
Sa povijesti.
A neke gluposti od milijune godina i ovo i ono i od majmuna.
To su sve samo teorije, to su sve gluposti, to su sve izmišljotine.
Da smo mi u milijune godine hodali okolo sa palicom u ruci,
ih hodali smo po špiljama i išli loviti, glasajući se ko majmuni
i nismo znali kako paliti vatru, su gluposti. To su jednostavno gluposti.
Biblija kaže u rimljanima 3-4. Bog neka bude istinita.
Bog neka bude istinita. A svaki čovjek lažljivac.
To što kaže Bog, nekto bude istinito. A sve što čovek kaže, neka bude laž.
Biblija je istinita. I u Bibliji imamo dokaz i možemo zbrojiti sve točno.
Moramo samo vjeralati Bogu i njihove riječi. To je topo.
Moramo se, onda ćemo odpivati još jednu pjesmu. I odpušteni smo.
Dragi Bože, Oće naš, hvala ti za tvoju riječ. Hvala ti za savršenu tvoju riječ.
I što nam otvaraš punu mogućnosti i daš nam znanja.
Što im možemo koristiti za svakodnevni život, za najsitnije stvari, kako da se ponašamo.
A i povijesne stvari i sve odstvaranja. Pa dosad hvala ti puno za tvoju riječ.
Koja nam daje znanje i mudrost i spasenje i koja nam je hrana za svaki dan.
Slavijemo te, moj dragi ubože. Hvala ti što smo se mogli okupiti i služiti tebi i slušati tvoju riječ.
To si s nama, volimo te i slavijemo te. Daj nam uspješan tjedan koji je pred nama sad u Novoj godini.
Radni dan, većina nas ide raditi sad opet sljedeći tjedan. Daj nam uspješan početak u rad ove godine.
Budi s nama, oprosi nam naše grehe i štiti nas od svega zla.
Blagoslovi nas i pomozi da se sakopimo opet sljedeći tjedan i da tebe slavimo, da tebi štujemo, da te ne zaboravimo i da te i zahvaljajemo uvijek u svemu.
Volimo te, sve ćinimo za svoju slavu i ime Isra Krista sa tebi. Molimo oči moj. Amen.