Idemo u 1.Ivan 5, 1.Ivan 5, to je pri kraju, viduje, 1.Ivan 5, imamo cijelo poglavlje kao i inače, 1.Ivan 5, 1.Ivanova poglavlje 5.
"Svaki koji vjeruje da Isus jest Krist od Boga je rođen i svaki koji ljubi onoga koji je rodio, ljubi i onoga koji se rodio od njega, u ovome znamo da ljubimo djecu Božiju kad ljubimo Boga i zapovjede njegove držimo.
jer ovo je ljubav Božija da držimo njegove zapovjedi, a zapovjede njegove nisu teške jer svaki koji je od Boga rođen pobjeđuje svijet, a ovo je pobjeda koja pobjeđuje svijet, vjera naša.
Ko je taj koji pobjeđuje svijet, ko ne onaj koji vjeruje da je Isus sin Božiji, to je onaj koji je došao od vode i krvi, Isus Krist, ne samo od vode, nego od vode i krvi.
I duh je taj koji svjedoči, jer duh je istina, jer troje su što svjedoče u nebu, otac, riječ i duh sveti, i ovo troje su jedno, i troje su što svjedoče na zemlji, duh i voda i krv, i ovo troje su usklađeni u jednom.
Ako primimo svjedočanstvo ljudi, svjedočanstvo je Božije veće, jer ovo je svjedočanstvo Božije kojim je On svjedočio za svojega sina.
Ko vjeruje u sina Božijega, ima to svjedočanstvo u sebi, ko ne vjeruje Bogu, učinio ga je plažljivcem jer nije vjerovao u svjedočanstvo kojim je Bog svjedočio za svojega sina.
A ovo je to svjedočanstvo, Bog je nama dao život vječni i taj je život u sinu njegovu.
Ko ima sina, ima život, ko nema sina Božijega, nema života.
Ovo sam napisao vama koji vjerujete u ime Sina Božijeg, da biste znali da imate život vječni i da biste vjerovali u ime Sina Božijeg.
I ovo je pouzdanje koje imamo u njega, tako što molimo povolj njegovu uslišava nas.
Ako znamo da nas uslišava, sve što molimo, znamo da imamo odgovor na molbe koje smo zamolili od njega.
Ako tko vidi brata svojega gdje čini grjeh, to nije na smrt, neka moli i da će mu život.
Onima koji čine grjeh, to nije na smrt. Postoji grjeh koji je na smrt, da takav ne kažem da se molim.
Svaka nepravda je grjeh, a postoji grjeh koji nije na smrt.
Znamo da svaki koji je rođen od Boga ne grješi, nego se rođeni od Boga čuvaju, čuva i zli ga se ne dotiče.
Znamo da smo od Boga, a sva svijet leži u zluoči i znamo da je Sin Božiji došao i dao nam razom da upoznamo onoga koji je istinic.
I mi smo u istinitome, u Sinu Njegovom i Susu Kristu. On je istinit i Bog i život vječni.
Dječice, čuvajte se idola. Amen. Pomoremo se.
Dragi Bože, hvala ti je za ovaj ljepi dan, za ovaj ljepi sunčani dan, hvala ti za uspjeh koji si nam dao ovaj tjedan,
hvala ti što smo se množete uskupiti i opet slušati tvoju riječ, hvala ti što si mene pripremio i ovu propovjed da propovjedam,
molim te naponime Duhom Svetim i koristi mene u svoju svrhu za tvoju slavu, za tvoju hvalu da se širi tvoja riječ,
istina ova koja je danas naj, najbitnija, da ljudi slušaju, otvorim oči i uši i razom, da prijme riječ i da se spase,
da se širi ova istina u sve krajeve koji koriste naš jezik.
Slavimo te i hvala ti za spašavanje ova tjedan i budi s nama i molim te, daj mi hrabrost i počne i prave riječi kroz Ducha Svetoga
i u ime Isuse Hriste sa tebi, moj dragi Bože, amen.
Ok, znači, čitali smo prvi Ivan 5, današnja propovjed, naziv današnje propovjede je "Spasenje povjeri definirano".
Danas definiramo "Spasenje povjeri", šta to znači "Spasenje povjeri"?
Znači, naziv propovjede je "Spasenje povjeri definirano".
Često neke riječi koje najčešće koristimo, ljudi kao da uzmu zdravo za gotovo, ili ne razmišljaju uopće u konceptu šta to uopće znači.
Šta znači "Spasenje povjeri"?
Ili imaju čak krivo svačanje o tome, šta to znači "Spasenje povjeri"?
Jako je najusnovnija i najbitnija stvar koja Biblija uči je "Spasenje povjeri".
Naravno da je Isus sin spasitelj, ali "Spasenje povjeri", šta to znači "Spasenje povjeri"?
Puno ljudi kaže, naravno da je "Spasenje povjeri", mi vjerujemo.
Ali kažem, na krivi način oni vjeruju, ne razmišljaju o to šta to znači.
A nekad moramo postaviti i naglasiti te osnovne temelje.
Šta može biti veći temelj nego spasenje?
Šta može biti veći temelj nego spasenje? To je temelj svega.
Ako si točan u svakoj doktrine, ako si točan u svemu, ako si okol spasenja, u krivu,
ona ti ne vrijedi ništa. To tvoje znanje ne vrijedi, reto što ćeš nakon života ići u pakao.
Ali isto i znamo da ljudi ne mogu biti točni u vezi svake doktrine u Biblii bez da su spašeni.
Kad si spašen, onda je Duh svijeti u tebi i on tebi objašnjava i pokaza i otvara oči
da bi ti svatio uopće Bibliu. Bez Duh svijetog, bez spasenja ti ne možeš svatiti Božiju reču.
Duh svijeti ne prebiva u tebi. Duh svijeti prebiva u tebi kad nakon što se spasiš.
I to ćemo danas proći sve. Znači, spasenje povijeli još jednom je najbitnija doktrina Biblije.
Kako bi se mogli spasit i ići u raj. Ali ne samo mi.
Nije sad samo meni najbitnije da bi se ja spasio, neko da bi mogu poučavati i druge.
Da bi i druge spasio, druge ljude. Da bi njima mogao to pokazat i reći evo kako možeš ići u raj.
I njih poučiti i spasiti. Ne radi se samo meni.
Uopće se ne radi u meni, kao prvo radi se u Isusu, tako drugo ne želim se ja spasiti samo i znati istinu radi sebe.
Neko ja želim dijeliti istinu da bi se i druge ljudi spasili, da bi i druge ljudi išli u raj.
Neću biti sebičan oko toga, to je najgora ili najbitnija stvari, najgora stvari i ću pakao.
Odite u Fižane 1, fižane 1, znači ime propovjeđi, još jedno me je spasenje po vjeri, definiramo, znači definira ćemo što znači spasenje po vjeri.
Želim objasniti što mislimo kad kažemo da je spasenje po vjeri, jer mi kao baptisti vjerujemo da je spasenje po vjeri, kao što Biblija kaže.
Da njene po nekim djelima li nešto, nego povjeri ili nije ni izmiješano, nego je povjeri.
Puno ljudi kaže to samo riječima, oni kažu pa da da, naravno da je povjeri, ali oni to samo kažu.
Oni ne svačaju što to znači ili ne misle tako, pošto su rekli.
Ne misle na taj način kao što Biblija kaže, nego na svoj neki način, na krivi način kako su ih ljudi poučavali.
I na kraju ipak to nješaju sa svojim dobrim djelima.
Da, da, ja vjerujem u Isusa, ali ja moram živiti dobar život, ja se moram držati po dalje nekih grjeha,
ja moram ići u crkvu, ja moram ovo, ja moram ono, ali proćemo danas. To nije povjeri, odmah da kažem.
Što znači spasenje povjeri? Pošli ste u fižane 1, pogledajte u stih 12, da fižan ima 1, 12 kaže,
da mi koji smo se već prije pouzdali u Krista, budemo na hvalu njegove slave.
U njega se se i vi pouzdali pošto ste čuli riječ istine, evanđelje svoga spasenja.
U njemu ste i, nakon što ste povjerovali, zapečačeni obečanim Duhom Svetim.
Znači šta tu Biblija radi? Biblija tu koristi riješ pouzdati se i povjerovati neizmjenično.
Znači, pouzdati se i povjerovati. On koristi neizmjenično.
Kaže, pouzdali ste ste u Krista i, nakon što ste povjerovali u Krista, zapečačeni ste Duhom Svetim.
Tako da tu vidimo da vjerovati i pouzdati se u njega, to je isto. To je vjerovati u njega.
Znači, to je pod broj jedan. Znači, vjerovati znači pouzdati se u Krista.
Ne samo vjerovati da je on postoja. Ne, moramo se pouzdati u njega.
I kaže, ako se pouzdaješ, ako povjedeš zapečačeni si Duhom Svetim, znači Duh sveti u tebi
i on tebi otvara znanje i um, i oči, i razlom, da bi ti svatio Bibliku.
Kako to možemo drugačije reći? Vjerovati ili pouzdati se u njega.
Možemo reći osloniti se na njega, što se tiče puta u raj.
Znači, on je taj koji nas dobavlja, koji će nas dovesti u raj.
On je taj. Mi moramo se pouzdati u njega, osloniti u njega, vjerovati u njega.
Znači, moraš vjerovati njegovom završenom dijelu na križu.
Znači, njegove smrti, njegovom pokopu, njegovom uskrsnuču,
to je naša karta za raj. Ako ti vjeroješ u to, to je tvoja karta za raj.
Čitajmo dalje. U njega ste se i vi pouzdali pošto ste čuli riječ istine,
evanđelje svog spasenja, u njemu ste i nakon što ste povjerovali,
zapeđačeni obečanim Duhom Svetim, koji je zalog naše baštine,
sve do odkupljenja stečenih, na hvalu njegove slave.
Znači, šta je zalog? Pracimo, kada kupuješ kuću, onda ti kaže,
jel, prodavatelj kuća ti kaže, a kako ja znam, da ćeš ti biti,
da si ti ozbiljan kupac, možda ćeš se ti, ne znam, možda mi se ne više javiti ili nešto,
i onda kaže on, ajde, plati meni zalog, znači, daj mi jedan mali dio, daj mi ne znam,
buvam 2000 eura kao zalog, da ja znam, okej, ti si ozbiljan kupac,
ti ćeš odkupit moju kuću sigurno, nije da se ti sad tu samo informiraš i da ja sad čekam,
kad će se ti javiti i moramo odbijati druge, jel kutce. Znači, zalog se koristi kao jamstvo, jel tako.
To je zalog. Šta je zalog? Zalog je jamstvo ili ovečanje. Znači, kad ja nekom dam zalog, ja njemu ovečajem da ću ja kupit tu kuću,
da ja radim na tome sa bankom riješavam, ili to je jamstvo, jel? Ja jamčim njemu da ću ja kupit kuću.
A šta on kaže? Šta je tu zalog? Kaže, on daje nama Ducha Svetu kao zalog.
On nama, kada se mi spasimo, on nama daje kao zalog, kao obečanje, kao janstvo.
On nama šalje Ducha Svetu koji je zapečetni samo do kraja svijeta, kako bi, kao janstvo za vječan život.
Znači, on nama pokazuje s time da je on ozbiljan, kad se radi i kad nam obečaje vječan život.
Nije da se šali, on je ozbiljan. Ozbiljno kaže, garantiram ti da ćeš dobiti vječan život i to je i garancija, jel? Garancija.
Znači kaže, onaj ko je započeo dobro djelo u vama dovršiti ga do vršiti ga do dana Isusa Kršta.
Znači, onaj ko je započeo dobro djelo u vama, dovršit će ga do dana Isusa Krista, kaže Filipjanima 1.6.
Znači, naša garancija i vječan život, to jest za vječan život, je Duh svijeti koji prebiva u nama do zadnjega dana.
I šta kaže, šta je reko Bog i šta je reko? Isus nikada nas neće ostaviti, niti će nas napustiti.
Znači jednom kad je Duh svijeti u nama, šta je reko? Da smo mi zapečačeni sa Duhom svijetim.
Če nije da ulazi i izlazi, nego zapečačeni smo sa Duhom svijetim.
I Duh svijeti još jednom je zalog naše baštine sve do odkupljenja stečenih.
Kog su stečeni? Mi smo stečeni. Mi smo odkupljeni sa krlju Isusovom. Isus nas je platio sa našom, sa svojom krvi.
Znači mi smo njemu stečeni, odkupljeni.
A kod njegovog dolaska na kraju svijeta, kad bude on došao opet u nebu, to će biti naše odkupljenje, naša tjelesa.
Od onda imamo vječan život, imamo ga i sad već, ali onda ne više nećemo imati tjelesa, tjelesa naša umiru, a duh živi vječno.
Idemo dalje, Efižan ima 1.15. "Zato i ja, odkad sam čuo za vašu vjeru u gospodina Isusa i za vašu ljubav prema svim svetima, ne prestajem zahvaljivati za vas i ispominjati vas u svojim molitvama."
Odite u Ivan 7. I odite u Ivan 7 pa ću vam pokazati jedan negativan primjer toga, što se tiče vjerovanja ili nevjere, odite u Ivan 7.
Znači ponavljam, danas je definirano spasenje povjeri, definiramo što znači spasenje povjeri uopće, što znači vjerovati u Isusa, Krista, šta sad to znači.
Znamo da ćemo biti spašeni ako vjerojemo u Isusa, tako, ali što to točno znači, kako to točno funkcionira?
Prva stvar koji vam želim pokazati je to da znači da se moramo pouzdati u Isusa, znači vjerovati kao pouzdati se, osloniti se od njega, pouzdati se.
Vrijedan je on pouzdanja i spasio nas je, umro je za nas, vrijedan je toga i poslo nam je Ducha Svetoga kao garanciju mi koji smo spašeni.
Dok vidjeti u Ivan 7, ja ću vam brzo pročitati poznati stih u drugog timota, je 1.12 kaže
"Spok toga razloga to i podnosim, ali se ne stidim jer znam kome sam povjerovao i uvjeren sam da je on močan sačuvati za onaj dan ono što sam mu povjerio."
Što znači povjeriti? Što znači povjeriti? Znači povjeriti, ako nekom daš, recimo ako ja idem na neki put i nekom obitelji, roditeljima, susjedu, nekom povjerim svoju kuću, tako, povjerimo kuću, "e, ovo će se pobriniti zato dok me nema", što to znači?
To znači da imam vjeru u tu osobu, ja se pouzajem u tu osobu, da će se ona potruditi oko kuće i čuvati ju, i ne znam, nahraniti psa ili šta god je već potrebno, jer pa kad se ja vratim, da će to biti u istom stanju.
Neće me pokrast, neće biti sve uništeno, neće mi nestati pas, neće ne znam šta.
Ja se pouzdajim da će se on pobriniti za tu osobu, to znači pouzdati se.
To je ne pouzdati se, nego povjeriti.
A šta je reko tu? Kaže i uvjeren sam da je on močan sačuvati za ono, za onaj dan ono što sam u ja povjerio.
A šta ćemo mi povjeriti kad mi vjerujemo u Isusa? Šta mi njemu povjerujemo?
Pa našu dušu, našu vječnu sudbinu, našu spasenje, to zahtjeva vjeru u njega i da vjerujemo u njega.
Tako da se puzdajemo u njega, da će napraviti ono što je rekao da će napraviti.
To znači vjerovati u Isusa. Ne samo vjerovat da je on postoje. Da, postoji on pred 2000. godina, košto recimo u muslimani rani.
Ne, ne, ne. Moramo puzdanje svoje staviti. On je naš put u raj. On je umroz od naše grehe. On je put u raj.
Mi sami od sebe nikad nećemo biti dobro dobro da idemo u raj. Moramo, kao što kaže, povjeriti mu tu, dušu svoju povjeriti, njemu dati.
Ti si taj koji me spašavaš. Ali evo primjer kako ljudi ne vjeruju Isusa u Ivanu 7, ako ste tamo, jel?
Ivan 7.3 kaže, zato su mu njegova braća rekla, znači tu pričamo o braći Isusove, o polu braća Isusova.
Da, Isus je imao polu braća i polu sestara. Marija nije ostala djevica do kraja života. Ona je bila u braku.
Kako brak počinje? Kažeš da, da, da i onda imaš bračnu noć.
Inače bez toga brak nije brak. Dok nije Isusa rodila, je bila djevica.
Nakon Isusa je imala ona puno sinova i čeri.
I tu kaže, zato su mu njegova braća rekla, preći odavde i pođuju u deju da i tvoji učenici vide djela koja činiš.
Jer nitko ne čini nešto u tajnosti, a sam traži biti poznat u javnosti. Ako već sve to činiš, pokaži se svijetu.
Jer ni braća njegova nisu vjerovala u njega. Braća njegova nisu vjerovala u njega kaže.
Znači nije dovoljno vjerovat da je postojal, jer su li njegova braća vjerovali da je on postojal?
A naravno da su vjerovali da je on postojal, da to su oni odrasli s njim. Oni su odrasli s njim, naravno da vjeruju da je postojal.
A kako onda nisu vjerovali u njega? Nisu se pouzdali u njega. Ne znači vjerovat samo da postoji, nego da se pouzdaješ u njega.
A njegova braća se nisu pouzdavali u njega, da su odrasli s njim, znači malo je razumljivo sa nekih strane čovjeka.
Njegova braća se nisu pouzdala u njega i nisu mu vjerovala na spasenje. Oni nisu vjerovali da je on Božji sin, u tom je fora.
Znači, nije dovoljno vjerovati da Bog postoji. Nije dovoljno vjerovati da je On, ne znam, da je Isus postojao, da je živio, da je hodao Galileom, da je bio na križu, čak nije dovoljno.
Puno ljudi je bilo na križu. Recimo u vreme, ne znam, Spartakusa, Rimsko Carstvo su hrpo ljudi stavili na križi, pa i pored Isusa su bili i drugi ljudi na križu.
Nije bitno samo vjerovati da je bio na križu, nego moraš te pouzdati u Isusa da je On svoj spasitelj, da preko njega ideš u raj.
Znači, On je umro za tvoje grehe i bio pokopan i uskrsnuo, platio za tvoje grehe, On je krv svoju proliju za tebe.
Znači, to je broj 1. Vjerovati znači pouzdati se u Isusa, poslonite se u njega, pouzdati se u njega, to je broj 1.
Odite u 1. Ivan 5 koje smo čitili na početku, pa ćemo vidjeti tamo broj 2, znači poglavlje koje smo čitili na početku.
Znači, broj 1 šta znači spasenje po vjeri je vjerovati u Isusa, pouzdati se u Isusa, ne samo vjerovati da je postojio, pouzdati se u Isusa.
Broj 2 je spasenje po vjeru gjeri uključuje vjerovati u određeno svjedočanstvo.
U određeno svjedočanstvo postoje određeno svjedočanstvo koje je Bog dao o svom sinu, koje moraš vjerovati.
Znači postoje određeno svjedočanstvo, što znači vjerovati Isusa?
Pa se nije povjeri. Neko svjedočanstvo, znači u 1. Ivanovu 5, pogledajte stih 5, kaže
Ko je taj koji pobjeđuje svijet, ako ne onaj koji vjeruje da je Isus sin Boži?
Znači, moraš vjerovati da je Isus sin Boži, ako je bio spašen.
Zato muslimani, na primer, nisu spašeni.
Recimo, kad ideš širiti evanželje, uspašavanje, kad idemo evangalizirati i sretnaš nekog muslimana
i sad ti njemu kažeš, moraš vjerovati u Isusa.
Njemu kažeš, pa da, naravno da ja vjerujem u Isusa, ja sam musliman.
Bez da vjerujem u Isusa, ja ne mogu biti musliman.
Musliman zašto? Znači, oni vjeruju da je Isus bio prorok.
Kaže, ja bez da vjerujem u Isusa, ja ne mogu biti musliman.
Da, da, da. Ali oni vjeruju da je bio, ne znam, Abraham, Isaac, Jakov,
proroci, Jel, Jeremija, Ilija, kogod, Lizei, tako dalje, tako dalje.
I da je Isus samo jedan prorok u nizu. I da je, nakon Isusa čak došlo Muhammed
i da je Muhammed još i veći prorok nego Isus. Tako oni radmišljaju.
Naravno, nije istina. To nije istina. Oni vjeruju da je Isus postojao
i da je on prorok, ali oni ne vjeruju da je Isus sin Božiji.
A to je svjedočanstvo Božije, da je on sin Božiji. I to se treba vjerovati.
Idemo dalje u svjedočistih. To je onaj koji je duša od vode i krvi Isus Christi.
Ne samo od vode, nego od vode i krvi. I duh je taj koji svjedoči, jer duh je istina.
Jer troje su što svjedoče u nebu, otac, riječ i Duh sveti. A ovo troje su jedno.
Znači, ovdje vidimo da se oslanjamo na troje svjedoka u viziji svjedočanstva.
Troje svjedoka, kad se radi u priči o Isusu, da je on došao u tijelu, da je umrao na križu, da je bio pokopan i uskrsno, oslanjamo se na troje svjedoka.
Inače ljudi, uvijek kad se nešto desi, oni žele imati više svjedoka.
Da ne kaže samo jedan "e, ja sam vidio ovo se desilo", nego ti želiš više svjedoka da vidiš od više ljudi da znaš da je to istina.
A eto, Bibirja nam tu kaže da mi imamo ovdje tri svjedoka. I ovdje i vidimo da modelizam nema smisla.
Jel postoje doktrina, postoje ljude koji krivo vjeruju, oni vjeruju da je Bog jedan, Bog kao što je, ali da nisu tri različite osobine, nego da je Isus i otac.
Ali to nema smisla. Kako onda on može biti sin Boži? Kako on može biti sin i otac? Nema smisla.
Znači, jedan je Bog, ali su tri različite osobine. Inače, kako bi onda moglo biti tri svjedoka? Onda bi bio samo jedan svjedok.
Znači, nema smisla. Znači, otac nije sin. Sin nije Duh svijeti. Oni su svi jedan Bog, ali nisu isto.
Kako kada bi ja došao, ne znam, došao bi pred sud, ja bi onda rekao, ne znam, ja bi rekao "ja sam Adrian".
Ne znam, oni kažu "aj, dovedite svjedoka" i ja dođem, ja kažem "ja sam Adrian, otac", otac svoje čerke.
I onda oni kažu "dovedite mi sljedećeg svjedoka" i onda ja dođem "ja sam Adrian, sin", a to što sam sin svojih roditelja.
I onda ne znam, i onda kažu "dovedite mi sljedećeg svjedoka" i onda opet ja dođem "ja sam Adrian, radnik, radnik u mojoj firmi".
Znači nema smisla, to sam ista osoba, znači modelizam je kriv, znači nisu sve jedna osoba, to jest svi su jedan bog, ali su sve svoje različite osobe.
Ok, znači da se toga riješim, to u modelizma, znači kažem, otac nije sin, sin nije Duh sveti. Oni od uvijek postoje zajedno, za uvijek, od uvijek i za uvijek, ali kao jedan bog, ali su svi različita osobe.
Znači njih troje drže svjedočanstvo, da se vratimo na priču, o Isusu Christu. Ali a hoćemo biti spašeni, moramo vjerovati tom svjedočanstvu.
Idemo dalje. I troje su što svjedoče na zemlji. Duh, voda i krv. I ovo troje su usklađeni u jednom.
Ako primamo svjedočanstvo ljudi, znači, ako bi nam više ljude svjedočilo istu stvar, vjerovali bi imo tako.
A tu kaže, ako primamo svjedočanstvo ljudi, svjedočanstvo je Božije veće, došto je to Bog.
Bog istino govori, Bog ne može langati. Če je Božije svjedočanstvo je veće, kako u svakom smislu.
Jer ovo je svjedočanstvo Božije kojim je On svjedočio za svoga sina.
Ko vjeruje u sina Božjega, ima to svjedočanstvo u sebi.
A ko je to svjedočanstvo? To je Duh sveti. Imamo Duh svjetog u sebi.
Ko ne vjeruje Bogu, učinio ga je lažljivcem jer nije vjerovao u svjedočanstvo kojim je Bog svjedočio za svoga sina.
Pričemo o sljedećoj definiciji vjerovanja.
Znači, broj 1 je moramo vjerovati u Isusa iliti pouzdati se u njega.
Broj 2, vjerovati u svjedočanstvo koje je Bog dao o svome sinu.
To je riječ Božija. Znači, to je svjedočanstvo, to je riječ Božija, to je pismo.
Moramo vjerovati.
I kaže, ko ne vjeruje Bogu, učinuje ga je lažljivce.
Znači, ja mogu reći, ne znam, da ja imam bijeli auto.
Da ja mogu to reći. Znači, to je moja izjava. Ja imam bijeli auto.
I sada ima ljudi koji će reći da je istina. Da, da, to je tako, da.
Znači, što oni ljudi kažu? Oni vide, pogledaju, kažem, da, to je istina.
Znači, oni kažu da je istina. Pošto ljudi vjeruju da je iso Sim Boži. Oni kažu, da, to je istina.
A ima ljudi koji kažu, ne, to nije istina. Iako pogledaju u moje auto i kažu, ne, to nije istina.
E sad, ovoj kažu da sam upravu. To znači, ovi kažu da nisam.
Ali jesto oni upravu, što oni rade? Oni mene čine lažljivcem. Oni mene čine lažljivcem.
Iako oni lažu. Ali oni kažu, ne, u krivu se nije ti auto nije. Oni mene čine lažljivcem.
Isto je tako s Bogom. Bog nam kaže šta je, kako je. I imamo svjedočanstvo, imamo svjedoke, imamo ljudi koji vjeruju.
Ako neko vjeruje u to, znači da je istina. Ako neko ne vjeruje, znači da ga čini lažljivcem.
Bok kaže, Bok govori istinu, Bok ne može lagati. I on kaže, onaj koji ne vjeruje Bogu, učinio ga je lažljivcem.
Kako ćemo protiv Boga? Moramo vjerovati u svedočanstvo čega? Moramo vjerovat da nam pismo daje svedočanstvo istini, da bi mogli povjerovati.
Koje je to svedočanstvo? Pogledajmo u sljedećem stihu, što sljedeći stih kaže.
Prva, Ivanova 5.11 kaže, a ovo je to svedočanstvo? Votočka. Znači, evo svedočanstvo, ovo je to svedočanstvo.
Bog je nama dao život vječni i taj je život u sinu njegovu. Kaže, Bog je nama dao život vječni i taj je život u sinu njegovu.
To je svjedočansko. Koje su komponenti ovog stiha?
Znači, broj 1, vidimo da nam je Bog dao vječan život.
Jel kaže, prodao ga je? Jel kaže da nam Bog prodaje vječan život? Jel da ga skriva, jel da ga ne daje? Ne.
On kaže, on nama daje, dajem ti. Jel ti nešto dajem, jel tebi to prodajem? Ne, ja tebi to dajem.
Znači, Bog je nama dao vječan život. Znači, moramo zaraditi vječan život?
Jel moramo platiti vječan život? Jel ga moramo zaraditi ili ga nam on daje?
Kaže, on nam je dao vječan život. Jel ga moramo zaraditi držanjem zapovjedi ili biti u crkvu ili biti dobra osoba?
Ne, Isus je to već platio. Isus je već platio naš život vječni i Bog nam to daje.
Broj 2, sljedeći komponent. Što nam Bog daje? Vječan život, kaže nam On daje.
Što znači vječan život? Što znači vječno? Vječno znači za uvijek.
Vječno znači beskrajno. Vječno nema kraja.
Inače bi rekao "Bog nam je dao život" točka. Zašto?
Zato što je život prolazan, ali znači je vječan život prolazan?
Hravno da nije. Vječan život ne može proći, inače nije vječno.
Znači, On nam je dao prvi komponent od taj riječajence svjedočanstva.
On nam je dao šta? Vječan život. Znači, besplatno nam daje vječan život.
Što znači da ako si jednom spašen, onda imaš vječan život,
onda si zapečačen sa Duhom Svetim sve do dana otkupljenja,
onda te ništa neće moći rastaviti od ljubavi Bože koje je u Kristu, Isusu, Gospodinu našemu,
onda te nikad neće ostaviti, niti će te napusiti.
Znači, mi imamo vječan život, što znači ako si jednom spašen, uvijek si spašen, uvijek ostaj spašen,
mi imamo vječan život, Bog nam je dao, znači prošlost.
Ne da će nam ga dati jednog dana, kada umreš na ovom svijetu onda će ti ga da.
Ne, on ti je već dao vječan život a taj život je šta?
U njegovom sinu, znači spasenje je kroz Isusa i to samo njega, kroz sinu.
Kaže, nije spasenje kroz Isusa i tebe i tvojih dobrih djela i tvojog dobro ponašanja, ne.
Kaže, spasenje je kroz Isusa i kroz samo njega.
Znači, razumijemo da je spasenje dar, nam je dao dar, razumijemo da je vječno i razumijemo da je kroz Isusa.
I to je to specifično svedučanstvo. Kod to neko nevjeruje, nije spasen.
Znači, svedučanstvo je dar iječno kroz Isusa, lakše ne može.
Jel šta ako neko nevjeruje da je dar? Znači, oni kažu, ja vjerujem da je zaulje, ja vjerujem da je kroz Isusa,
ja vjerujem da ako moram vjerovati u Isusa, ja imam život vječni, ali to nije dar.
Ja moram držati zapovjede, ja moram biti dobra osoba, ja moram ići u crku.
Zato onda vjeruješ u sebe? Vjeruješ u Isusa ili vjeruješ u sebe?
Misliš da život vječni uvisi u tebi, a ne u Isusu i u njegom dovršnom radu?
Ili imaš ljudi koji kažu, ne znam, ja znam da je to kroz Isusa, ali ja znam da je to dar.
Pa je to besplatno, ali nije vječno, nego da se ja moram truditi.
Ja se moram truditi da se ja dobro ponašam ili da se ja držim određenih pravila da ga ne bi izgubio jednog dana.
Da ne bi je oduzovao. Ali ali onda je to vječno, onda to nije vječno, onda je to prolazno.
Ima i ljudi koji kažu ja znam taj dar, ja znam da je vječno, ali nije kroz Isusa.
Onda opet nisi spašen, mora biti jedno i troje. Jedno i drugo i treće.
Idemo dalje. Prva Ivanova 5.12 kaže
"Ko ima Sina, ima život. Ko nema Sina Božjega, nema života.
Ovo sam napisao vama koji vjerujete u ime Sina Božjega, da biste znali da imate život vječni
i da biste vjerovali u ime Sina Božjega. To znači imati život vječni. Znači ako sam ja danas, koji je datom?
Koji je danas datom? 18.1. Danas 18.1. Ja, Adrian. Ako sam ja danas pašen. I ja imam vječan život.
Znači, vječan život. Danas imam vječan život. To znači, za mene ne postoji smrt. Inače, vječan život ne bi bio vječan život.
Iako se ja ponašam tredjestetok trećeg loše i napravim neku veliku gluposti, da sam ja je zgubio vječan život ili sam ja i dalje i dalje vječno živim.
A naravno, ne mogu ja malo biti i šta kaže, moraš se ponovno roditi. Kad ti dobiješ vječan život, ti si ponovno rođen.
Ne mogu se ja roditi ponovno, roditi ponovno, roditi ponovno, roditi ponovno, roditi ponovno. Jednom se se rodio tjelesno i jednom se rodiš duhovno, gotovo.
Znači ako ja danas imam vječan život, ja ću imat sutra vječan život, ja ću imat za dva jedna vječan život, ja ću imat za dvadeset godina vječan život, inače vječan život nije vječan život, logično.
Znači broj 1, pouzdati se u Krista kao svog spasitelja, da je on umro, bio pokopan i platio za naše grehe. On je platio, on je bio u pahlu i platio za naše grehe, broj 1.
Broj 2. je spasenje podrazumijeva vjerovati u određeno svjedočanstvo.
Koje je to određeno svjedočanstvo? Da je dar, da je vječno i da je kroz Isusa.
Broj 3. Odite u rimljane 10.
Broj 3. je spasenje zahtjeva korak vjere.
To zahtjeva, spasenje zahtjeva korak vjere.
Ne znam da ste ikad bili na bungee jumpingu.
Znači kad se na nekom mostu imate dolje recimo, većini slučaje mora ili voda,
jedno ko zna koliko metara duboko dolje,
i ti si zavezan za štrik, za gumu, i vode.
I letiš na štriku, ili iz aviona, još šta ja znam.
Znači, ajmo to nekako sad probat koristit kao primjer.
Znači, taj korak kad se pouzdaješ u isosa, moraš se predati njemu kao što bi napravio
kad bi kočio s mosta. Znači, nije, je bitno samo biti zavezan i gledati dođe i reći
ok, ja vjerujem da to funkcionira, to nije dovoljno, nego ako vjeruješ da to funkcionira
onda moraš napraviti taj korak. I ako ti, i ako si uprošen, gleda i gledaš dođe
moraš napraviti taj korak, taj korak vjere, da ti pokažeš, ok, ti vjeruješ tome.
Ti vjeruješ da se s tebi neće ništa desiti. Onda, moraš napraviti taj korak.
Isto je tako i sa vjerom. Znači, moraš te pouzati u Isusa i napraviti taj korak i sada ću vam pokazat koji je to korak.
Spasenje je slična stvar koji to kad bi se spustio sam usta, kaže u Rimljanima 10, tamo ste, u Rimljanima 19.
Jer ako ustima svojim priznaješ Gospodina Isusa i u srcu svojome povjeruješ da ga je Boku skrsno od mrtvih, bit ćeš spašen.
Jer se srcem vjeruje za pravednost, a ustima priznaje za spasenje, jer pismo govori svaki koji u njega vjeruje neće se postidjeti.
Šta kažem, ako onaj koji vjeruje u njega neće se postidjeti, to znači u ovom slučaju da se nećeš razočarati, onaj koji vjeruje u njega neće se razočarati, neće tebe Bog razočara.
Postoji poznata ilustracija sa stolisom. Recimo ja ovdje imam stolicu, vjerujem da ju vidite. Ja mogu reći, ja vjerujem da me, da je ova stolica črsta, ja vjerujem da ona moju ukilažu može držati, ja vjerujem.
Ja vjerujem da ja kad sjedem na to ja neću past. Ja vjerujem da će meni biti čak i možda i ugodno, da ću se odmoriti na toj stolici. Ali ja mogu pričati o tom koliko god očeš.
Išto tako mogu i reći o Isusu. Ja mogu reći u Isusu ja vjerujem u Isusa, ja vjerujem da on meni platio sve grehi, ja vjerujem da on umro za meni, ja vjerujem da on meni put u raj, ja vjerujem da je dar.
Ali koji je korak vjere? Koji je korak koji će pokazati da ja vjerujem u to stolicu? Korak je taj što ću ja sjest. To je taj korak.
Sad ja pokazujem, sad ja se pouzdajem u to stolicu. Mogu ja pričati po kojoj oču? Sad se ja pouzdajem u ovu stolicu.
Ovo je povezdanje, ovo je oslonite se doslovno na stolicu. Ja vjerujem da me ona može održavati.
I to je to i sa Isusom. Da da mi pričamo. Znači ti moraš priznat mu, ti mu moraš priznat i to je taj korak vjere da mu priznaš.
I kažeš, vjerujem Isuse, vjerujem u tebe Isuse, daj mi život vječni, pasi me. To je taj korak.
Znači postoji trenutak kad napraviš taj korak. Kad povjeruješ, kad sjedneš u stolicu, kad napraviš taj korak s mosta.
Koliko godas je uprašten, ili sumnjaš, ili bilo šta, napraviš to. Pouzdaš se, pouzdaš se u te šnjure i sve, napraviš to.
Taj korak postoji u Bibliji kad povjeruješ u Isusa i stavi svoje pouzdanje u njega.
I Biblija taj korak naziva tako to netko zaziva ime gospodnje kao svoga spasitelja. Znači ti priznaješ Isus. Još šta je reko?
Jer ustima svojim priznaješ gospodina i u srcu svojome povijedeš. Znači ti njega zazivaš, ti kažeš Isuse, vjerujem u tebe.
Ti si moj spasitelj, daj mi život većni. Ti si umo za moje greke, bilo kako, ali njemu priznaješ to.
I to je taj korak, to je taj korak vjere. To je taj broj 3. Asenje zahtjeva korak vjere.
Jer se srcem vjeroje za pravednost, ali u ustima, u ustima svojima ustima priznaješ. Ne mogu ja priznati za tebe.
Ne znam ja šta ti imaš u srcu. Ja ne znam jer ti meni samo govoriš da, da, da, istina, istina, ali u srcu svojima vjeroješ ili ne. Ja to ne znam.
Kaže dalje jer svaki koji prizove ime Gospodnje bit će spašen. Kako će dakle prizvati onoga u koga nisu povjerolali?
Znači, ako ne vjeroješ Isusa, ako se ne pouzdaješ Isusa, ako ne vjeroješ svedočanstvu da je Bog dao svoga sina, možeš zazvati koliko god očeš.
Možeš ti njemu reći šta god očeš, možeš ti njemu lagati i reći "vjerujem ja, spasi me", pa to ti neće učiniti ništa.
To neće ti ništa učiniti. Zašto? Zato što kaže "Ako u srcu svome povjeruješ i u ustima svajim priznaješ".
Ne samo "Ako u ustima svom priznaješ", nego "Ako u srcu svome povjeruješ". Znači, moraš to povjerovati u srcu svome.
I onda, ako u ustima svom priznaješ Isusu, imaš život veći. Znači, prvo vjeruješ u srcu, onda to priznaješ Bogu.
Jel puno ljudi vjeruje svašta o Isusa? Svašta vjeruju, ali nisu njemu povjerovali za spasenje.
Ušto puno ljudi misli da je spasenje proces, da ti moraš kroz cijeli život se truditi i raditi da bi dobio spasenje.
Ali spasenje se u jednom trenutku desi. Spasenje nije proces. Spasenje se desi ko'o kad se spustiš u tom trenutku, ko'o kad se sjedne na stolicu, ko'o kad prizoveš ime Gospodine.
To je se u trenu desi. I ti si spašen. I on ti je dao život vječni. To nije dugačak proces.
Doći do vjere, doći do Isusa, može biti proces.
Na primjer, onaj koji nazva ništa o tom, on skuša o tom, on krene čitati o tom, on krene razmišljati o tom.
I to može biti du proces. Ne ide to odjednom, to može biti du proces.
U svoj obitelji ljude kojima sam ja, kojima sam ja htio dovesi do istine, istine istine i nije išlo, nije išlo, odbijali se, odbijali se i probao sam, i pokušao sam i molio sam se za njih i odjednom je uspjelo.
Znači, trebaš puno nekada i slušati, čitati i razmišljati dok ti ne prihvatiš, dok ti u srcu svom to ne prihvatiš.
I u nekada ti prihvatiš i to njemu priznaš, imaš život većni od toga trena.
Znači, nakon toga svega postoji trenutak trenutka kojim se desi spasenje.
To je taj korak, kada napraviš korak s mosta, kad sjedneš, kad se puzaš u Isusa.
I to je kažem, jednostavno, samo zazvati imen njegovu, priznati mu.
To je to, zamoliti ga da se spasi. Nije komplicirano, stvarno nije komplicirano.
Malo razmisliti, Bog nije zao, Bog je dobar Bog, Bog je nas stvorio i zašto bi On utježao ljudima da se spasi?
Zašto bi On, s tim ti misliš da On gleda dolje i kaže, ajde, mući se malo, mući se malo do kraja života i možda ćeš se spasi.
Možda nećeš ići u pakol. Mijanete Boga za vraga, koji hljanac?
Naravno da Bog nije žao, On želi svima o lakšnosti da se spase.
On je dao svoga jedinorođanog sine, da On plati naše grijehe, pa da bi smo mi mogli ići u raj.
On ne želi tebi komplicirati. U tik si taj koji kompliciraš.
Ti si taj koji ne želi se to prihvatiti.
Ti si taj koji imaš previše ponosa i ne može se spustiti na zemlju i reći, ja sam loša osoba, ja nikad neću zaslužiti u raj,
zato je Isus umro za mene, Isuse molim te daj mi život, vječnji vjerujem tebi kao spasitelj u svom.
Mislim, nema lakše, nema ništa lakše od toga, nema ništa lakše od toga.
Idemo na broj 4, odite u galačane 5, galačane 5, a ja idem na broj 4,
to sejenje po vjeri, broj 4, nema sigurnostni mehanizam, nema sigurnostni mehanizam,
ja mislim da će to biti čak i zadnja točka, nema sigurnostni mehanizam.
Ne možeš staviti na bančanj jumpingu dvije špagi, ja to nikad nisam napravio, ali ja mislim da ne.
Da ta jedna drži a druga da bude rezerva. Za svaki slučaj ako ova ne uspije da ova pomovi.
Znači to u vjeri ne postoji. Ne možeš staviti glavnu vjeru u Isusa, ali za svaki slučaj ako Isus ne bude pasio,
onda ću staviti vjeru u Budu ili u...ta ja znam šta li već, nebitno šta, neku drugu religiju biti.
Ili recimo glavno je Isus, ali za svaki slučaj su i moja djela, nemoguće.
Ako Isus mene slučaj ne spasi, onda ću se ja pouzati u svoja djela.
Ne može, moraš biti sto posto u jednom. Znači moraš vjerovati sto posto u glavnu špagu, u tu jednu špagu koju imaš, a to je Isus.
To znači pouzdati se u njega, jer ako ne stavljaš sto posto svoje vjere u njega, to znači da si nisi pouzdao u njega.
Nisi pouzdao, tj. nisi se pouzdao u njega. Znači ne možeš imati sigurnost i mehanizam zvan Islam ili Budizam ili Judaisam ili Katolicizam ili zvan moja dobra djela.
Mora sve biti Isus. To znači pouzdati se u njega. To znači oslovnici se u njemu.
Ja kažem, pouzdavim se ja u taj auto, ali idem ja ipak s ovim, a to znači da se onda pouzdavim u njega.
Naravno da ne, inače bi sio u njega išlo s njima.
Ako se pitaš, ok, ali koliko vjere ja moram imati, ako sve mora biti u Isusu, cijela tvoja vjera.
Koliko ja vjere moram imati? Pa ne moraš imati puno.
Jel možeš imati jako malo, ali bitno je da sve to malo bude u Isusu. To je najbitnije.
Jel recimo u Mateju 17.20, i on je Isus rekao svojim učenicima, jer u istinu vam kažem,
ako imate vjere kao sjeme gorušično, reći ćete ovoj gori, premijesti se odavdje u namo i premijesti će se.
Ništa vam neće biti nemogluče. E sad, jel su li njegovih apostoli mogli?
Jel imamo bilo kako znanje o tom, da su njegovih apostoli mogli jednu goru premijestiti na drugom mjestu?
Nemamo. To znači, svi imali on da oni vjeru kao malo korušićno sjene ili svi imali još manje vjere.
Znači, imali su još manje vjere, tako. A oni su svi spašeni, jel oni su apostoli?
Znači, ako su oni imali malo-malo mikrovjeru, to znači da onda to vrijedi za nas.
Njegovih apostoli nisu imali puno vjere, tako da i bili su spašeni, to vrijedi onda za cijeločovječanstvo.
Znači, ne bitno koliko vjere imaš, bitno da tu vjeru staviš u njega. To je bitno.
Ali većina ljudi nema problema s tim ubiti, da oni prave tu neku hibridnu vjeru sa Isusom,
sa pravim kršćanstvom i sa Budizmom, ili s kršćanstvom i Hinduizmom, oni to ne miješaju.
Ta ljudi miješa. Većina ljudi vjeruju u Isusa, ali kažu da moraju živiti dobar život na višlju u raj.
Ili vjerujemo Isusa, ali radim sve crkvene rituale i to će me dovesti u raj.
Ali zar ti, ako to ne napraviš te rituale, šta ti ima da misliš? Da ćeš ići u pahao?
A to znači da se s tim onda poguzdaješ u Isusa? Pa baš i ne. Ako malo razmisliš, baš i ne.
Pogledajmo što kaže Galatčinjima 5. Galatčinjima, a tamo ste u stvari da, Galatčinjima 5.1
"S toga čvrsto stojte u slobodi kojom nas je Krist oslobodio i ne dovedite se ponovno u jaram robstva.
Evo ja, Paweł, kažem vam da ako se obražete, Krist vam neće ništa koristiti.
Jer svjedočim ponovno svakom čovjeku koji je obrazan da je dužan izvršiti sav zakon."
Znači šta kaže Paweł tu? Kaže ako vi govorite da vi morate vjerovati u Isusa, ali morate se i obrazavat,
ali je to bio prije zapovjet. To je bilo zakon da se morate obrazati. Onda kaže onda vam Christ ne koristi ništa.
Onda ne idete u raj. Užite? Znači ne možeš... I onda kaže ako ćeš držati jednu zapovjet
i misliš da ideš u te jedne zapovjedi u raj, onda moraš držati sve zapovjedi. Ne samo jednu.
Ne možeš ti mirati "ajde ja ću držati, ne znam, poštoj svog oca i svoj majku."
Ha, ili neubiji. Ha, lako to. Ne. Ako misliš da zbog jednu pozvakona ideš u raj, onda ne samo jednu, onda moraš cijeli zakon držati.
I onda šta kaže? Onda vam Krist ne koristi ništa. Nići Krist vam onda ne koristi ništa.
Sve je čista vjera. Znači sve je samo po uzdanje u Isusa. Ako kažeš da je vjera plus tvoja djela, onda je sretno držati svaku zapovjedi.
Što je nemu kuće? E smo mi svi grešnici. E smo svi se grešili i nedostatni smo, slave Božje.
Nema pravednoga ni jednoga. Zato je Isus i došlo da umre za nas.
Oni koji pokušavaju držati zakon, neće. E mi svi griešimo.
Biblija kaže da je glupa misa o njih grijeh.
Sretno ti držati zakon ili ti zapovjedi.
Mene je jedna od najbližih osoba u mom životu.
Sam se spasio i pokušao sam mi nju spasiti.
Nisam znala kako to ni to što objasniti.
I ta osoba je meni rekla, ne, ja ću se držati zapovjedi.
I kako je to licemirni odgovor?
Zato što, recimo, ne samo ja, nego mi koji virujemo po vjeri, koji smo spašeni,
mi se trudimo držati zapovjedi koliko god možemo za Isusa.
Da mu pokažemo ljubav i da nas on čisti i da nam on pomonja.
A oni koji kažu da će oni ići u raj, zato što pomoću držanja zapovjedi,
oni se uopće ne drže zapovjedi. Oni lažu, oni imaju ponos, oni žude za tuđim stvarima,
oni piju, oni psuju, oni uzimaju božje ima uzalot. Znači, ja ne znam, totalno kontra, ali u redu.
Jakovljeva 2.10 kaže, jer tko bude držao sav zakon, a pogreši u jednom, postao je kriv za sve.
Jer onaj koji je rekao ne počini preljub, je rekao je i ne ubiji.
Ako li počiniš preljub, ako li ne počiniš preljub, ali ubiješ, postao si prijestupnik zakona.
Znači, kaže, ako si pogreši u jednom, postao si kriv za sve.
Ako ti imaš lošu mislu, što imaš, imamo svi svaki dan, ti si kriv za sve.
Ako vjerojš Isusa i kažeš da moraš držati zapovjedi, kao što su se i ovi bili obrazali, što kaže?
Krist neće koristiti ništa. Ne zvuči mi baš kao da si spašeni da ideš u raj, ali tako, više da je kao da ideš u pakao, ali Krist te ne znači ništa.
A to se uči u katoličkoj vjeri, nažalost.
Idemo dalje u galičinama p.3, jer svjedočimo ponovno svakom čovjeku koji je obrezan da je dužan izvršiti sav zakon.
Krist postaje nedjelotvoran svima vama koji se opravdate zakonom.
"Otpali ste od milosti jer mi duhom očekujemo nadu pravednosti po čemu podijelima."
Ne, kaže jer mi duhom očekujemo nadu pravednosti po vjeri.
Znači, mi očekujemo nadu pravednosti po vjeri.
Jel ko je opravdan zakonom? Čaj je rekao? Ne, kaže vi ste otpali od milosti.
Kaže u Galače ima 2.16 koji znamo da čovjek nije opravdan podijelima zakona,
nego povjeri koja dolazi od Isusa Krista.
I mi smo povjerovali u Isusa Krista da bi smo bili opravdani po vjeri koja dolazi od Krista.
A ne podijelima zakona, jer podijelima zakona neće biti opravdano ni jedno tijelo.
Evo što kaže Dalačin, tako da kad kaže Krista postaje nedijelotvoran,
svima vama koji se opravdavate zakonom, kaže svima vama koji mislite da se opravdavate zakonom,
jer ni jedno tijelo se ne opravdava zakonom, oni nemaju spasenje.
Zašto je onda Isus došlo, ako se možemo svi opravdat zakonom?
A ne, ima vas mislo, zašto je on umru za naše grijehe.
I to možemo, okej neću, ja vjerujem Isusa, neću se ja obrezati.
Okej, a to vrijedi i za sve ostalo.
To vrijedi i ne znam, možemo zamjeniti da ako se obrežete,
krišt' vam neće koristiti ništa.
Ako se kataciziraš, krišt' vam neće koristiti ništa.
Ako misliš da ćeš tako raj.
Ili ako ideš na misu i krišt' vam neće ništa koristiti za spasenje.
Ili ako se krstiš, krišt' vam neće koristiti ništa za spasenje.
Ako misliš da je jedno i drugo treba.
Ne, samo krišt' treba.
Ponavljam, to znači spasenje povjeri.
Broj 1, moraš vjerovati u Isosa.
Moraš se pouzdati u njega, cijelim srcam svojim.
On je naš put u raj.
Ne, on i, ne.
Ti se pouzdaješ u njega, samo njega.
Broj 2, spasenje povjeri, podrazumijeva, vjerovati u određeno svjedočanstvo.
Znači da je dar Božiji. Šta? Vječan život. Pro šta? Pro Isusa Christa.
Broj 3, spasenje povjeri, zahtjeva, korak vjere.
Ne samo vjerovati, ne reći ok, ja vjerujem u to.
Nego reći mu, gospodine, ja vjerujem, spasi me, daj mi život vječin.
Ja vjerujem da si ti unod za mene, ja vjerujem da si ti moj bog, da si ti moj spasitelj.
Kroz tebe mogu ići u raj, ja sam grešnik, ja ne zaslužujem, ići u raj.
Priznajmo to.
I broj četiri povjeri je nema sigurnostni mehanizam, nemaš rezervu, nemaš nikoga.
Isus je glavni igrač, nemaš na kupi neko zamjeno, nema.
Isus je glavni u redu.
Kad kažem, ponavljam još jedno za svaki slučaj.
Kad kažem ljudi ja vjerujem u Isusa, ali ja moram biti dobra osoba.
Ja se moram truditi, ja se moram ić moliti u crku, ja moram...
Nebitno šta, onda ja moram, ja moram, jedino što tu čujem je ja moram, ja moram, ja moram, ja moram.
A ja vjerujem Isusa to postaje nebitno.
Znači tu kad ti meni govoriš onda da se ti ne pouzdaješ u Isusa nego pouzdaješ se u svoja djela.
U sebe se pouzdaješ. Ako ćeš se u sebe pouzdati onda si već direktno na putu, onda si jednom nogom već upako.
Pa ćeš se u sebe pouzdati.
Jakovljeva 4.17 kaže "S toga onomu koji zna čini ti dobro a ne čini, greh mu je."
Tako da ljudi nitko ne može držati zakon.
I zato je isuzdošo da nas spasi, jesmo svi grešnici, niko ne može držati zakon.
Odite u Efižane 2. Efižane 2, odite u Efižane 2. Efižane 2.8 kaže
"Jer milošću ste spašeni, povjeri, i to nije od vas, to je Boži dar, ne podijelima da se netko ne bi hvalio."
To je milost. Šta znači milost? Milost je nešto što nismo zaslužili da ti može neko dati.
U filmovima šta kažu kad nekog koropu ubiju, šta se viku? "Milost, milost." Šta to znači?
Nisi zaslužio, to ti može neko dati ja da nisi zaslužio, to znači milost.
I milost ću smo spašeni, znači mi to nismo zaslužili i kaže to je po vjeri.
I to nije od nas, to ne ovisi od meni, to nije od mene, to nije od nas, nego to je Boži dar.
Kako lijepi stiho, i sve piše i objašnjeno i razlomno, i opet će proletiti nekim ljudima, a ja moram biti dobra osoba, da ja mogu raditi šta god želim.
Uvijek iste priče, uvijek iste priče.
Rimljanima 11.6, znači milost je da je bezpato.
Ne moramo raditi za to, nije podijelima, ne radiš ništa za to, to je dar.
Ako ti meni dođeš za rođanan, šta ti hoćeš da ja radim, da ti ja idem čistiti kuću kako bi ja dobio taj pohron, rođananski pohron, ili ćeš mi ga darovati bezpato.
Neću ga ja iću u trgovinu opet plati. Rimnanjima 11.6. kaže
"Ako je po milosti, slušaj ovo. Ako je po milosti, nije više po djelima.
Inače milost više nije milost. Ako je po djelima, nije više milost. Inače djelo više nije djelo."
Jednostavno. Ne može biti i jedno i drugo. Ne može biti i milost i djelo.
Mora biti ili milost ili djelo. Ne možeš to miješati.
Napimir, znate one priče kad nekom pokloni buban kuću, da sad napravimo ludu priču.
Kuću nekom pokloni, to je onda dar.
I ta osoba koja to poklanja kaže "ajde da ne bude tako, bilo kojeg razloga, nego daj mi jedan euro."
"Daj mi jedan euro pa da ne bude dar, pa da ispadne kako sam ti ja prodao."
E sad, kad on plati jedan euro i ovaj mu daje jedan euro, je li to dar?
I ljudi bi rekli, pa i dalje je dar, jer samo je jedan euro platio.
Da, da, da, okej, samo, ali je platio. Znači, ako je platio nešto, onda više nije dar.
Dar je nešto što je skroz besplatno, što je nula. Znači, ako je platio jedan cent, već nije dar.
I to se tako koristi. Zato je on i prodao. To se tako i sudski koristi.
Pravno je on prodao za jedan euro. Nije mu besplatno dao, nego mu je prodao.
Ako je djelo, ako je dar, onda ne može biti...
Kolko god, ako kaže "ja ti to darujem", onda on ne očekuju o tebe ništa.
Onda nije za tvoja djela. Nećeš ti platit, ili je dar.
Kaže "jel milošću se spašeni povjeri i to nije od vas, to je Boži dar".
Ne podijelima da se netko ne bi hvali. Znači, nemamo se mi čime hvaliti, a smo mi svi loši.
Ne možemo mi zaraditi. Zato on nama to daruje.
Jel kogod da se mi trudimo, mi nikad nećemo dostić pravu cijenutu.
Pavao je rekao u Galačinima 6.14, a Bože, sačuvaj da se ja nečim hvalim.
Osim križem Gospodina našega Isusa Hrista, o kom je svijete razapet, meni, ja svijetu.
Znači, nije podijelima da se netko ne bi hvalio. Hvaliti se moramo samo botovom djelu Isusovom.
Sime se možemo hvaliti, ali ne našim djelima.
Idemo dalje, Efizjani 2.10, jer njemu smo vješto djelo stvoreni u Kristu Isusu za dobra djela, koji je Bog unaprat pripremio da u njima hodimo.
Jel rekao da smo mi stvoreni dobrim djelima? Ne, rekao stvoreni u Kristu za dobra djela.
Znači, kaže za dobra djela smo stvoreni, koji je Bog unaprat pripremio da u njima hodimo.
To znači, dal bi trebali imati dobra djela? Naravno.
Ja nisam rekao da mi možemo raditi šta hoćemo.
Ja sam rekao da povjeri, idemo u raj. I onda ljudi kažu, a šta će stvjeriti?
Da mi možemo raditi šta hoćeš, šta mi možemo piti, i pušiti, i ubijet, i svoje šta,
i najgore guposti nekih, i da ćemo mi ići u raj.
Teknički da. Isus je i sve to platio.
A to ne znači da... Ja tebi nisam rekao da ti tako živiš.
Naravno da mi treba imati dobra djela. Naravno da se mi trebamo truditi.
Samo naš put u raj ne ovisi o tome.
Naš put u raj ne ovisi o tome. Naš put u raj ovisi u Isusu.
Naravno da mi trebali dobro živjeti.
Kako bi bio zadovoljno znamo.
Bog nam je zadao poslove i djela da ih činimo.
Bog ima plan za nas i djela za nas.
Ali spasenje nema veze s tim djelima.
I ako nema djela nego samo vjeru i dalje smo spanšeni.
Zato ja čitam bibliu, ja učim, ja se molim.
Idem evanželje širiti, pokazujem ljudima kako da se spase.
Evo ja i propovjedam, širim Božiju riječi na internetu i snimam audio bibliu.
Ja to ne radim za spasenje, ja znam da imam život vječnije.
Zašto? To što ja vjerujem da je Isus kumro za moji grehe i platim za mi.
Ja vjerujem oto i ja imam život vječnije.
Boga je rekao da možete biti sigurni da znate da imate život vječnije.
Puno ljudi kaže kako ti kaže da imate život vječnije.
Zato što je Bog rekao da znate da imate život vječnije.
Nije o meni.
A da se radi o meni, o moje dobro, ti onda bi znalo.
Ne znam jel imam život vječnije.
To veći najljudi kaže ili bi rekao nema život vječnije.
Ali ja znam zato što ne ovisi o meni nego ovisi o Isusu.
Ne ovisi koliko sve ja dobro trudim ili ne ili šta ja radim.
Naravno da mi imamo dobra djela ali ne za spasenje.
Neko da bi mu ugodili da bi imali dobar život i blagosranin život.
Rimljan ima 4-5 garže ali onomu koji ne radi a vjeruje onoga koji opravdava bez Božnika
njegova se vjera uračunava kao pravednost.
Znači šta tu vidimo? Tu vidimo osobu koja nema dobra djela ali ona vjeruje.
I kaže njegova se vjera uračunava kao pravednost.
Znači jednom će naša djela jednog dana pred sudom Božim sva biti prokušana.
U drugim Korinčanima pet deset kaže jer se svi moramo pojaviti pred sudištem Kristovim
da svaki prijimi prema onome što je učinio u svome tijelu.
Ilo to dobro ili loše? Prvi Korinčani tri 11 kaže.
Jer nitko ne može položiti drugog temelja osim onoga koji je već postavljen.
A taj je Isus Krist.
A kolitko gradi na ovom temelju zlatom, srebrom, dragim kamenjem, drvetom, sjijenom, slamom?
Svaće će djelo biti očitovano jer će ga taj dan objaviti jer će se ognjem otkriti.
I ogan će prokušati svaće djelo kako je.
Znači jednog dana će sva naša djela proći kroz vatru, pred Sudom Božim.
I sad kaže, ta djela mogu biti zlatom, srebrom, dragim kamenjem.
To su djela koja su vječna. To su, ne znam, kad spašavaš duše, kada im pokažeš kako da se dobio vječan život.
Slično tako, kada propovedaš, kada čireš, Boži ureži da se ljudi uče da se hrane, da se spase, da razumuju.
Oni isto djele, to je zlato, srebro, drago kamenje, koje su vječni, vječno značenje.
A imamo i djela koje su drva, sjeno, slama. To su već nebitne. To su djela koja nemaju vječan temelj.
Da, koje nisu za većnost. Oni će naravno u toj vatri izgoriti.
I ogen će prokušati i sva će djelo kako je. Ostanje li kome djelo koje je nadugradio, primit će nagradu.
Znači kad izađe, dobro, djelo iz vatre, zlato, srebro, drago, kamenje koje ne može izgori, imamo onda nagrada, dobit će nagradu za to.
A sve ostalo će izgoriti, kaže, izgori lići je djelo, pretrpje će štetu, a on sam bit će spašen, ali kao kroz oganj.
Znači, ako nemaš dobra djela, ako ti sva djela budu drvo i sjeno, i šta znam, izgori, kaže, on sam bit će spašen.
Znači, ne ovisi o djelima, nego o vjeri. Zlatom, srebrom, drago, kamenjem su djela koja su vješka, kao što sam rekao, načinje, a sjeno, slama je ono što nema baš načinja.
Kaže, a sam on će biti spašen, ali kao kroz ovog radnja.
Znači, bez djela. Ne ovisi život većni od djelima, nego samo o vjeri.
Da ponovim, još jednom i završili smo.
To znači spasenje po vjeri. U šta mi vjerujemo?
Ja kao neovisan fundamentalan baptist, u šta ja vjerujem?
Ja vjerujem ono što Biblija kaže.
Ja ne vjerujem što neka osoba kaže na svijetu koja izmišlja neke gluposti ili dodaje ili oduzima od Biblije,
ili kaže da je on plavni vođa ili papa ili ti otac ili bilošta,
nego ja vjerujem ono što Biblija kaže, što Bok kaže kroz Bibliju.
I to da mogu biti 100% siguran kako ću biti spažen, ne ovisi o meni, to je spasenje po vjeri.
Šta znači spasenje po vjeri?
Broj 1. Znači pouzdati se u Christa, vjerovati u njega, poslonit se u njega,
pouzdati se da je on moj put, da je on plati moje grehe.
On je umro za mene, za moje grehe, on je bio pokopan i uskrsno, on je platio za moje grehe.
Znači pouzdati se u njega, ne da je posloja, nego pouzdati se u njega.
Broj 2. Spasenje po vjeri podrazumijeva vjerovati u određeno svedočanstvo.
Koje je to svedočanstvo? Da je Bog dao svoga sina, pa tako.
On nama kroz svoga sina daruje vječan život, kroz Isusa, dar vječno kroz Isusa.
Broj ti, spasenje po vjeri zahtjeva korak vjere.
Znači priznajmo, ako vjeriš u svom srcu, priznajmo u ustima svojim.
U priznaj i od tog trena ima život i ječer.
Broj četiri, spasenje po vjeri nema sigurnostni mehanizam.
Sva vjera mora biti u Isusu. Ne Isus i neka druga religija, ne Isus i Marija,
ne Isus i Buda, ne Isus i neki kipovi, ne Isus i ja, ne Isus i moja djela, nego samo Isus.
Madam se da je bilo jasno i glasno, pokušavo sam što jasnije i što jasnije stihove uzimati
i ima još hrpu tog stihova, mogli bi 3 sata tu sjediti ili stajati ili možda i više da bi prošlo sve stihove
koje je glasno i jasno, ali nekima ljudima kažem pročit će kroz glavu, jel ne svaćuje, jel ne žele svatiti
a i kad imaš Duha svijete, onda on ti to sve još više, daje ti još više razuma za to nama, jel to je onako najnormalnja stvar.
Nadam se da sam bio jasan i nadam se da će ti primiti tu vijest i pomolimo se sada još i onda ćemo pjevati pjesmo i onda smo za danas gotovi i odpušteni.
Dragi gospodine, hvala ti za tvoju riječ, hvala ti za bibliju koju nam daješ, hvala ti što imamo Duha svijetog da nam otkriva istinu
i hvala ti što si nam poslal svojoga sina i da je umro za nas, da je platio za naše grehe i da je tako lako spasiti.
Da svako djete malo se već može spasiti, moramo biti kod taj djeca, da nema mu ponos, nego da prihvatimo dar, dar većnog života.
Mi nikad neće nam biti zaslužiti, mi smo svi grešnici i nikad nećemo to zaslužiti.
Hvala ti što si nam to tako olakšao, ko pojes komad kruka, ko popićaš uvode, ko proći kroz oranata.
Samo priznati ime i susuhu našeg spazitelja da bi on namo dao život većim, da bi nam poslal Ducha Svetu.
Hvala ti moj dragi Bože, hvala ti za ovaj tjedan, hvala ti za ovu propoved.
Pomozi da se tvoja reć širi, pomozi nam da imamo uspešan tjedan, novi radni tjedan i da se sakopimo sljedeći tjedan opet.
I da idemo i širimo dalje radosnu vjest, evanželje, što znači radosna vjest.
Ta radosna vjest je Isus, uvnoz od našeg gehe i da je to naš dar, život većni koji nikad ne možemo i sboguslavimo te.
Volimo te i hvala te na svemu. Tebe slavim i hvalim. Sva slava neka je tvoja i u ime Isusa Christa se tebe molim učemo i amen.