U luka 16, danas ću tamo iz luka 16, luka 16 kaže
Cijelo poglal je kao inače luka 16, a ispripovjedao je i svojim učenicima. Oviso su priču, on je ispripovjedao.
Bio je jedan bogat čovjek koji je imao upravitelja i taj je bio optužen pred njim da mu rasipa imanje.
I pozvao ga je te mu rekao, što to čujemo tebi, daj račun o svom upravljanju, jer ti više ne možeš biti upravitelj.
Tada je upravitelj rekao sebi, što ću učiniti jer mi moj gospodar oduzima upravu, kopati ne mogu, prosjačiti se stidim,
oduđao sam što ću učiniti da me prijeme u svoje kuče, da me maknu iz uprave, kad me maknu iz uprave.
Tako je dozvao svakog pojedinog dužnika svoga gospodara i upitao prvoga, koliko duguješ mome gospodaru?
A on je odgovorio stotino mjera ulja i rekao mu je uzmi svoju zadožnicu.
Brzo sjedni i napiši 50, zatim je upitao drugoga, a koliko ti duguješ?
On je odgovorio stotino mjera pšenice i on mu je rekao, uzmi svoju zadožnicu i napiši 80.
I pohvalio je gospodar nepravedna upravitelja što je mudro učinio jer su djeca ovog svijeta mudrija u svom naraštaju od sinova svijetla.
A ja vam kažem, teknite sebi prijatelji nepravednim mamonom da vas kad osiromašite prijme u vječne nastambe.
Ko je vjeran u najmanjem, u velikom je vjeran, i ko je nepravedan u najmanjem, i u velikom je nepravedan.
Ako dakle niste bili vjerni u nepravednom mamonu, ko će vam povjeriti istinsko bogatstvo?
Ako niste bili vjerni u onomu što je tuđe, ko će vam dati ono što je vaše?
Jedan sluga ne može služiti dvojci i gospodara jer ili će jednoga mrziti, a drugoga ljubiti, ili će jednoga podržavati, a drugoga prezirati.
Ne možete služiti Bogu i mamonu, a sve su to čuli i farizei koji su bili pohletni, pa su mu se rugali.
Na to im je rekao, vi ste oni koji sebe pravite pravednima pred ljudima, ali Bog zna, Bog poznaje vaša srca, jer što je među ljudima uzvišeno, gnjusoba je pred Bogom.
Zakon i proroci su do Ivana, od tada se propovjeda Kraljestvo Božije i svatko navaljuje u njega, ali je lakše nebu i zemlji proći nego li jednoj točkici zakona propasti.
Svaki koji opusti svoju ženu te se oženi drugom čini preljub i svaki koji se oženi opuštenom čini preljub.
Bio je neki bogat čovjek koji se odjevao u purpur i fini lan i danomice se dobro gostio, a bio je i neki prosjak imenom Lazar koji je ležao kod njegovih vrata pun čireva i želio se nasititi mrvica što su padale Bogotaševa stola.
Čak su i psi dolazili ili izali mučireve i dogodilo se da je si Romah umro i Anđeli su ga odnesli u krilo Abrahamovo, umro je i Bogotaš te je bio pokopan, a u paklu dok je bio u mukama podigao je svoje oči te iz daleka opazi o Abrahama i u njegovom krilu Lazara.
Na to je on povikao i rekao, oče Abrahame, smiluj mi se i pošalje Lazara da namoči vrh prsta u vodu i rasladi mi jezik jer se mučim u ovom plamenu.
Ali je Abrahamo rekao, sine, sjeti se da si ti primio svoja dobra za vrijeme svoga života, a tako je Lazar zla, a sada se on tješi, a ti se mučiš.
A osim svega toga, ideđu nas i vas, velika je provalija, tako da oni koji bi htjeli odavdje preći kvama, ne mogu, neti oni odavde ne mogu preći kvama.
Tada je rekao, zato te molim oče da ga pošelješ u kuću moga oca jer imam Peteru brače da im posvjedoči kako ne bi oni došli u ovo mjesto muka.
Abrahamu je rekao, imaju Mojsija i proroke, nekad njih slušaju, a on je rekao, nipošto oče Abrahame, nego ako im tko dođe od mrtvih, pohaja će se.
Na to mu je odgovorio, ako ne slušaju Mojsija i proroke, neće ih uviriti, nijako tko ustane od mrtvih.
Pomolimo se. Dragi Bože, hvala ti za ovom lijepom danu, hvala ti za tvoju riječ i koja nas uči svaki dan,
hvala ti za spasenje koje nam daješ da se spasimo od tog vječnog pakla.
Molim te, napunim me dukom svetim i dotaknem mi usne da mudro govorim, da objasnim ljudima nauk i da svate
i da ti kroz mene zboriš i da promjenimo živote ljudima i da se uplašve i poslušaju
o čem se tu radi i kako je pakao strašan. Slavimo te u ime Isosa Krista sa tebi molimo. Amen.
U redu. Znači, današnja propovjed se radi o paklu doktrina i nauk o paklu
kao što smo sad mogli malo poslušati iz Luke 16.
Imam dosta toga, imam 10 stranica, puno biblije, puno svega
tako da ću malo probati, požuri da to uspijem nekako u sat vremena sve završiti
pa da krenemo odmah, znači čitali smo u Luki 16
kaže Luka 16 23 24
a u paklu dok je bio u mukama podigao je svoje oči
te iz daleka upazi u Abrahama i u njegovom krilu Lazara
na to je on povikao i rekao
oče Abrahame smiluj mi se i pošalji Lazara da nam oči vrh prsta u vodu
i rastlade mi jezik i se muči mi u ovom plamenu
možete odmah otići u Matej 25
znači šta kaže u ovom stihu, šta možemo vidjet
kaže čim je umro otvorio je oči i bio u paklu
znači od toh trena kad je ovdje zatvorio oči
kad je umro istog trena je u paklu otvorio oči
nije bilo između ništa, nije bilo nekog puta, nije bilo nekog suda
nije bilo kako bi rekli u nekim religijima čistilišta
nema čistilišta, ne postoje čistilišta u Biblii
u Biblii ne postoje čistilišta
u tom trenu kaže kad je umro otvorio oči u paklu
puno ljudi kaže za ne moramo stati pred Boga, pred sud
da nam sudi prvo, pa da onda vidimo da li idemo u raju
pa kao ne, sud se dešava, u ovom svijetu se dešava sud
Ivan 3.16-18 kaže
jer je Bog tako ljubio svijet da je dao svog jedinorođanog sina
da svaki koji u njega vjeruje ne propadne, nego ima život vječni
jer Bog nije poslao svoga sina na svijet da bi osudio svijet
nego da po njemu svijet spasi
učite sad ovo, ko vjeruje u njega nije osudan
ali i ko ne vjeruje već je osudan
jer nije vjerovao u ime jedinorođenog sina Božjega
u ovom svijetu se sud dešava
onaj ko je vjeruje on ima život vječni
i on se je izbavio od svuda, on neće biti osudan
on ide u raj, gotova stvar, točka
nema promjene
ali onaj koji ne vjeruje već je osudan
znači onaj koji ne vjeruje kad umre
ravno ide u pakao
ravno ide u pakao već je osudan
gotovo nema više spasa za njega
znači ne mora stati pred Boga da bude osudan
već je osudan po Bibliji
presuda se desila u ovom svijetku
ko ne vjeruje već je osudan
to odmah kažem na početku
zato što su ljudi prestali vjerovati u pakao
oni misle da je svijet pakao
joj mi živimo u pakao
uvijek se tu očuje kad god ja idem propovjedati
ili s tekim priđati joj pa mi živimo u pakao kažu
ili da pakao nije doslovan
da je pakao neka metafora
da to nije doslona vatva ili nije neko mjesto
ovo ljudi inače ne vole čuti o tom
ne vole razmišljati o tom
nija ne vole previše razmišljati o tom
mogu svatiti, ali moramo
moramo razmišljati o tom koliko god da je težko
jer to je realnost
i to ako ne vjerojš
to čeka na tebe i to je za uvijek
tu nema izlaza, ali doćemo do toga
moramo, ima kazna
svaka naša akcija donosi i reakciju
i ovo je kazna, vječna kazna
ovo je najgore što se ikome može desiti
da ide u pakao, i zato moramo
o tom razgovarati, koliko god da ljudi to ne vole
to nećete često čuti u drugim nekim
crkvama ili religijima
ili općenito u drugih propovjednika
zašto? Zato što ljudi to ne vole čuti
oni će radije propovjedati sve
lijepo i slatko ono što ljudi vole čuti
ali mora se propovjedati, sve se
iz Biblije mora propovjedati, ovo je
jako, jako, jako bitna stavka, ne možeš biti
spašen dok ne znaš ništa o pakuo
ne možeš biti spašen
znači kaže, kako je Pavao rekao o Timoteju
u prvom Timoteju 4.15
o tome duboko promišljaj
potpuno se predaj tome
znači o svemu iz Biblije moramo promišljaj
pa tako i o pakuo
Biblija puno govori o pakuo
i moramo o tome razmišljajit nekada
da bi nas potaknulo služiti Bogu
i voljeti ljude i pokušati spašavati ljude
da ne ide u pakuo
posjeća nas da je svijet
pun nespašenih ljudi
koje će bez spasenja
otići direktno u pakuo
o tom, kad malo razmislimo
jednostavno nas potakne služiti Bogu
puno ljudi u današnje vrijeme
ne vole ljude
to sam već i reko, više vole živocine
ne vole ljude ili misle samo na sebe
mislu da o drugim ljudima razmišljaju
ali kad si spašen i kad učiš o tome
ja ne mogu da ne idem van
i da krenu spas, probam spašavati ljude
zato što oni ide u pakuo
ja ne želim da iku ide u pakuo
naravno da ne želim da ide u pakuo, zato što?
zaovjek, i to je bolno, ja ne želim to za nikoga
zato ću se ja radije postiditi i posramiti
samo da probam izvući te ljude iz pakua
oni su već jednom mnogom u pakuo
zato što ne vjeruju, oni su već osudjeni
ja ih hoću izvući sa Božjem snagom
nažalost je to tako
kad pitaš ljude što je najgore u pakuo
svašta ćeš čuti, svašta, baš svake gluposti
ali svake gluposti će ti opće reći u pakuo
kažem da živimo, da je svijet pakao, da smo sada u pakuo, da pakao ne postoji
jehovini, lažni svjedoci, glupa religija isto
lažovi svi i lažne proroci
oni kažu da je, puno njih kaže
ali oni kažu da je pakao odvojenje od Boga
i da je to najgore u paku
najgore u paku je to što si ti odvojen od Boga
a ne da goriš ili nešto
oni kažu da je najgore odvojenje od pakla
ali evo što je najgore što se tiče pakla
reko sam da odete u Matej 25
Matej 25.41
evo najgoreh dijela što se tiče pakla
Matej 25.41
tada će reći i onima slijeva
odlazite od mene proklati
u oganj vječni
pripremljen za džavla i njegove anđele
znači u oganj vječni
vječnu što znači vječnu
za uvijek, beskrajno, nema kraja
vječan oganj, nema izlazaj više iz pakla
jedno mođaš upakalo, gotovo
za uvijek si upaku
znači u oganj vječni
Matej 25.46 kaže
i ovi će otići
u kaznu vječnu
a pravednici u život vječni
znači kazna vječna
najgore
što se tiče pakla je što je vječno
ne neko odvojenje od Boga
do toh ćemo isto doći, nego da je
vječna kazna, vječna kazna
ja ako gijete svoj kaznim
ako napravi nešto što mi se ne sviđa
i recimo su ljudi u današnje vrijeme
čak često i ne smiju
ako daš recimo
djete tu po guzici
košto su nama roditelji dali po guzici
ili kuchačom, no šta ja znam
loše je to za djete, ali se uplaši naravno
i boli na trenu
ali šta je dobro na tom? To što je odmah gotovo
on djete je primilo kaznu, svatilo je, okej
napravila sam loše, ne smijem to raditi
i kazna je u trenu prošla
u trenu je gotova kazna, ali u pakulu
to traje za ovije, u paklu ćeš ti biti
kažnjen svaku sekundu
beskrenno, nema pauza
može 5 minuta pauza, može daj mi čašu vode
daj ovaj rekod, daj
pošeli lazara samo da na vrh
jezika da mi prst vode stavi
nema, nema, nema, nema pauze
nema odmora, nema spavanja, nema
sutra ćemo nastavi
to je svaki tren beskrenna bol
i kažnjavanje, to je najgore u paklu
mi smo djeca Božija, mi koji smo spašeni
on ako nasi kazni na ovom svijetu
na primjer mi izgubim
recimo izgubim posao ili šta ja znam
ovisi o grjehu koji činimo
i kazna naravno
neće me kazniti za laž
isto ko za ubojstvo
ako ja izgubim na primjer posao ili nešto
ako mi je to kazna, to je sve prolazno
svaka kazna koja će mi Bog dati na ovom svijetu
je prolazna, ja sam njegovu djete
on me neće za uvijek kažnjavati
ja sam njegovu djete košto
roditelj kažnjava svoga djeteta je tako
Bog kažnjava svoj djecu, to je sve prolazno
ali on me nikad neće poslati u pakao
nisko od Bože djece neće ići u vječnu kaznu
u pakao. Zato što je pakao smrt, a život je raj
mi imamo vječan život, mi idemo u raj
kao njegova djeca
idete u postanak 3, znači pocećam vas
šta je rekao u Matej 25.31
tada će reći i on ima sljeva
odlazite od mene
prokleti u oganj vječni
kaže u oganj vječni
a kao drugo što možemo vidjeti u tom stihu kaže
pripremljen za džavla i njegove anžele
znači, zašto je Bog napravio pakao?
šta kaže tu?
pripremljen za džavla i njegove anžele
Bog je stvorio pakao da bi tamo kažnjavao anžele
pale anžele ili demone
koje prate džavla
i džavla isto da ubaci
ako zapitate znači zašto bi Bog napravio tako mjesto
mjesto kazne i smrti i nemilosti
odgovor je jednostavan
stvorio ga je za džavle i njegove anžele
On nije htio da ljudi tamo završe
to nije za ljude pripremio
nego kao što su rekao
za džavle i njegove anžele
ljudi misli da je vrag tamo kralj
da vrag vlada
paklom
tako recimo u crtičima
ili u pričama može šuti
a to nije isti, na bog je stvorio
i raj i pakao i zemlju, bog je sve stvorio
i bog je to stvorio da bi
vraga tamo kavnjavao
nemojte misliti da je vrag sad u paklu
nije vrag, vrag hoda svaki dan
po zemlji i on je na putu sa zemlje
u raj i on ide pred Bogom
javit mu šta je radio i šta
čini, on leti od raja
i hoda po zemlji, to Biblija
nas uči. 2 Petrova 3.9
kaže, nije gospodin
trom s obečanjima kao što to neki
smatraju tromošću, nego je
strpljiv prema nama jer ne želije da
tako propadne, nego da svi
dođu k pokajanju. Znači on
ne želi da nijedna osoba ili
u raj, on želi da se svi pokaju
da je, on je strpljiv i da je svi
ima vremena, ali nažalost istina i
realnost je da se neće svi pokaju.
Evo što se desilo u postanku 3, rekao sam
vam da odete u postanah 3, postanah
3, stih 4 i 5.
Na to je zmija rekla ženi, to znači
kad su bili u Edenu
i kad je vrat kao zmija pričao
Evi. Na to je
zmija rekla ženi, vi zasigurno
nećete umrijeti. Znači nudio je jabuku
i kaže, vi zasigurno nećete umrijeti
pojede tu jabuku, jer zna
bog, da će vam se tog dana
u kojem jedete snjega otvoriti
oči i si uslušajte ovo
pa ćete biti kao bogovi, raspoznavajući
dobro i zlo.
Znači, da je rekao, pa ćete biti kao bogovi. Kao prvo
da li postoje više bogova? Ne
postoji jedan bog. Jedan bog
stvorite je neba i zemlje. Jedan bog postoji
otac, sin i duh sveti ali oni su
jedan bog. I tu kao što
možete vidjeti piše bogovi sa malim
B. Znači, ako priča o bogu
piše B-O-G veliko
B, ali tu piše bogovi malo.
Šta su bogovi? Po Bibliji su
bogovi sa malim B, su lažni
bogovi ili zli
duhovi ili demoni. Znači,
lažni bogovi. Znači, kaže pa ćete biti
kao bogovi, razpoznavajući dobro
i zlo. E sad, rekao sam, to su
lažni bogovi. A koji su lažni bogovi?
Na primjer, Vrak, lažan bog, ili
njegovi demoni su lažni bogovi.
Ja je reko malo prije
u Mateju da je pakao
priprenjem za džavle i
njegove anžele.
Što znači, hoću vam pokazati
na taj način, da je i tu Vrak
uzeo istinu i laž, opet je
izokrenio. Zašto?
On je reko, ako pojedeš o te jabuke,
bitiš ko Bogovi. Što znači?
Ako pojedeš o te jabuke, ti ćeš u pakao
i evaj pojelo o te jabuke.
I ono? Mi smo svi postali
grešni zbog njih. Zbog njihog greha,
pali smo. To jest, oni su
pali, bolje rečeno.
Mi smo grešni zbog naših greha.
Ali da, oni su postali kao bogovi.
Znači, zaslužili su pakao.
Što je, opet je izokrenio istinu.
Je li najbolja laž je ona
mješenost istinu. Odkrivenje
2010 kaže, a Djavao
kojih je zavodio,
bio je bačen u jezero
Ognjeno i Sumpodno, gdje su
zvjer i lažni prorok. I on je
će se mučiti danju
i noću, uvijek i zaovijek.
Ovdje možemo vidjet, Djavao
će jednog dana biti bačen
u pakalu. I svi koji vrištaju
u paklu i muče se,
i vrak će biti među njima, i on će se mučiti
i zaovijek. Če neće on tamo vladat,
on će se mučiti tamo zaovijek.
I kaže, mučiti će se danju
i noću, uvijek
i zaovijek. Znači, neprestavno.
Nema kraja tome. E sad,
čovečanstvo, nažalost,
čovečanstvo, nažalost svaki dan odlučuje
pratiti vraka i njegove anđele
umjesto Boga. To je šteta.
Nema drugog izbora nego da
prokljenje ljude
kao što je prokleo
i vraga i njegove anđele.
Svaki dan, recimo,
kad dođu do, ne znam, spozna ili kad
se djele vide ili
božija riječi ili propovjedi
ili kad idemo vani i pokušamo
spaziti ljude, šta radi ljudi?
Ljudi većinom, nažalost,
odbiju to. Ljudi ne želi imati veze
s Bogom. Ljudi se miču.
Imaj to gupost, oni ne žele to slušaj.
Oni zato samo kažu, ne,
mene to ne zanima. Oni misle, ako ja
to ne čujem, meni se neće niž nesit.
Ali to nije tako. Ili ćeš biti
na strani Boga, ili te vrag
drži u švaci. Preče nema.
Bio ti toga svijestani ili ne? To nema veze.
To nema veze. Ili je jedno ili je
drugo. Nema trećeg izbora.
I nažalost ljudi vlučuju
svijestno ili nesvijestno pratiti vrana.
I kad pratiš vraga, završiš tamo
gdje on završava nažalost. I to je
ljudi moraju svatiti. Ljudi kada su bili
djeca, oni su se bojali autoriteta.
I kad su odrasli, onda očito oni mislili
da oni mogu sve raditi i da nema
nikakvih konsekvencij, a to nije tako.
Kao kao kaže u rimljanima,
plađa za grjeh je smrt.
Mi grješimo svaki dan.
I smrt nas čeka, a smrt je pakao.
Ali odluka je na kraju na nama.
Da li ćemo se mi spasiti ili ne?
Da li ćemo mi ih prihvatiti spasenje ili ne?
To je odluka svakog pojedinog čovjeka.
Ne mogu ja nikoga nagovoriti.
Niko nikoga ne može nagovori.
To svako mora za sebe odlučiti.
Ja se nadam da će što više ljudi koji čuju to
i nisu spaseni, da će svatiti,
da će im se otvoriti oči, da će razumjeti,
da će prihvatiti i da će se spasiti.
Ali, na svijetu nažalost
većina ide u pakavu.
Velika većina, 95% ako ne i više,
cijelog čovjčansa ide radno u pakavu nažalost.
Odite u Marko 9.
Marko 9. Evo što je Isus kaže.
Paklu, nemaš što je Isus kaže, paklu.
Marko 9. 43-49 kaže,
"Iako te ruka tvoja sablažnjava od sjecije,
bolje ti je sakatom u život uči,
nego se obje ruke otiću u pakavu."
Šta kaže?
"Iako te sablažnjava ruka od sjecije,
bolje ti je ići u život bez jedne ruke,
nego se dvije ruke ići u pakavu.
U oganj neugasivi,
gdje crv njihov ne umire i oganj se negasi."
Gdje crv njihov ne umire.
Tamo, gdje tvoje tijelo ne umire, ne nestaje.
Nekad ljudi reći, "pa dobro, ja ovdje mu pakavu i izgori mi, puh, i gotovo, nema me više, ne postojim više."
Ne, ne, ne, ne.
Gdje crv njihov ne umire, crv kao tijelo, tijelo ne umire, tamo si u vječnom ovnju, tamo goriš cijelo vrijeme.
Kao i pred mojsem kad je bilo goreći grm, ono je gorilo, ali nije sagorijevalo.
E tako je i u paklu. Mi gori, mislim, ne mi, ali oni koji su u paklu gore, ali ne sagorijevaju. Oni gore za ovje.
Zamisli, ma ne možeš, koliko puta ko djeca smo stavili prst u vatru, od tome, nakon sekunde ga mičeš.
A sad zamisli, beskrajno biti u tome. To ne možeš zamisleti.
To mi pa kao sa našim umovima ne možemo i hvala Bogu da ne možemo to svatiti.
Ja koliko god nekad razmišljam o tom i razmišljam da nažalost svi naši prijatelji i rodbina
i koliko god koji nisu bili spašani i sad su tamo.
I oni umrli su prije 10, 15, 20 godina i oni su još uvijek tamo. Ništa se za njih nije promijelo.
I oni vrište tamo i dan danos. I to je tako tužno. Ja puno ne mogu o tom ne razmišljati.
I hvala Bogu što ja to ne razumijem. Ne znam.
Ubiti idemo dalje, gdje smo stavili.
I ako te noga tvoja sablažnjava odsjecije, bolje ti je kljastu ući u život,
nego s obje noge biti bačen upakao, oganj neugasivi.
I ako te oko tvoje sablažnjava, iskopaj ga, bolje ti je s jednim okom ući u kralje svoj božije,
nego li s oba oka biti bačen upakao, ognjeni.
Jer će svaki biti ognjem posoljen, i svaka će se žrtva solju posoliti.
Znači šta kaže, ako trebaš osakati se, isčupaj si oko, iskopaj ga,
radi šta god je potrebno, samo da se spasiš od tog vječnog ognja.
Nemoj ći uvječan u oganj. On ne želi da i ko ide uvječan u oganj.
Il nije za ljude to naprajo, nego za vraga i njegove anđala.
Ali nažalost, opet, ljudi ne žele slušati, ljudi su trdoglavi, ljudi su preponosni
i na kraju će završiti u paklu i onda više neće biti izlaza.
Kao što i Bogataš se molio, nema izlaza, gotovo.
Slušajte ove citate sada.
To je na primjer veliki papa katolički, slav kojeg su cijeli svijet ga i volio.
Ivan pavao drugi, koji danas gori u paklu. Ivan pavao drugi gori u paklu danas.
Eto neka sam rekao. Ivan pavao drugi, šta je rekao 28.7.1999, da znate da možete provjeriti na internetu.
To je njegov citat. Šta je on rekao? Znači, veliki vođa kršanstva na svijetu.
Šta je rekao? "Pakao nije neko mjesto", kaže, "nego stanje onih koje se slobodno i definitivno odjele od Boga, izvorno života i radosti".
Znači kaže da nije neko mjesto i šta kaže? Da se odjeli od Boga. Znači opet on kaže da nisu, jel košto su i jehoveni se reklili da su se odvojili od Boga, da nisu s Bogom.
I dalje nastavljam ovaj citat, kaže, "vječna osoda sanstvoje se upravo u tome, u konačnom udaljenju od Boga".
Eto šta je rekao, je li on veliki vođa crkve? Da, krive crkve, ali ne po bibliji, ne Božije crkve, ne Božije riječi.
Zato kažem, onija pojma, on gori u paklu, on je lažni prorok kao i svi u katoličkoj crkvi, lažni proroci koji će gorit i otvoriti širom pakao.
Kaže dalje, "Vječna osuda sastoji se upravo u tome u konačnom udaljenju od Boga, koja je posljedica slobodnog izbora onih koji odbijaju Božiju milost i ljubav.
Misao o paklu i tim više nepravilna uporaba biblijskih slika."
"Ne smije stvarati cijeskobu ili očajnost."
On kaže da slika pakla ne smije stvarati cijeskobu ili očajnost.
"Ti ako razmišljaš o paklu, ne smiješ se bojati."
"Ne smiješ se bojati? Kako se ne smiješ bojati?"
"Pako je vječan oganj, gdje vrište svi, gdje nema kraja patnji, kako se ne bi bojali?"
Zato on to liepo kaže, "Pako ništa loše, to je udaljednje od Boga."
Ja mislim da Ivan pavao drugi, nema pojma, ovdje bili ništa.
Sada sam sve malo prije pročito, i još ću vam čitati.
I šta je Isus rekao? "Bolje ti je da iskopaš oko, jel ti možeš dotakniti svoje oko?"
To je čudno. A kada možeš iskopati svoje oko?
A Isus je rekao, "Bolje ti je da iskopaš svoje oko nego da odeš u pakao."
"Bolje ti je da si odsjećeš ruku, jel si kad odrezo nokat kožu na nekom čubnom dijelu i peča i boli?"
"Ne si probeo odrezati ruku." Ižus je rekao, "Bolje ti je da to napraviš, nego da ideš u pakao."
"Ale ne, papa Ivan Pavao drugi kaže, nemoj se bojati pakao, pakao je udaljenje od Boga."
Borije u paklu ono. On želi, Ivan Pavao drugi želi da ideš u pakao i sve druge pape žele da ideš u pakao.
Ja vjerujem da oni imaju priruci Božjo riječi, oni znaju Božjo riječi i dalje oni neće propovjedati stvine.
"Ne boj se pakao" kaže on. "Ci milijuni katolici koji me slušate, ne bojte se pakao, milijuni, u cijeli svijet skoro."
Mislim, dobro sam ga pretjiro. "Ostavimo kod milijuni, nije pakao strašan uopće, to je samo odvojenje od Boga."
Ne znam što da kažem više na tome. I sad ima ljudi koje će se i dalje slagat se i on pavom drugom.
Slažat će se i slušati svog papu koji priča na latinskom i ne možeš ga ni razumjeti.
Tato slušaš "aah vidi ga aah" umjesto da ja koji govorim vašim jezikom da me ne slušate.
Biblija kaže "a šta ja znam, jel tako?"
Ako će slušati Ivana Pavlova drugog to znači da se ne slažeš sa Isusom.
Ne možeš služiti dvoja gospodara kao što smo rekli u Luki 16.
A jedno nije kompatibilno sa drugim.
Isus kaže "boj se pakla" i pakla je "užas" a Ivan Pavel kaže "ni je užas".
E pa nakon što je to grekao i nakon što je umro, sad zna da je užas, ali sad za njega nema izlaza.
Sad zna da je užas, ali sad će zaovijek ostati tam.
Isus je rekao "akada te ruka sablažnjava radijaju od svjeci nego da ideš opakao"
Ta bol je blaža nego pakao, ta bol je blaža nego pakao.
Ima i drugih propovjednika, recimo iz Amerike, jedan poznati propovjednik Billy Graham, on je isto to rekao, odvojeni od Boga.
I kažem, recimo i ovi Jehovini lažni, njihovi proroci, isto to govore, ali niko od njih ne želi, preskočeću sad te citate,
na isti način, na istu stvar, kažu nema vatra, nema pakla, kada nisu nikad čitali bibliu, lažu, lažu, zašto lažu?
Zato što će reći ono što se ljudima sviđa i ono što ljudi žele čut, samo da bi pridobili, da bi se napunila crkva
i da bi dobili lijep od novaca kojeg mogu oni staviti džem. Zbog slave i bogatstva zato to oni rade, a ne zbog riječi Božije i službe Bogu.
Ajmo vidjeti da li je pakla u odvojenje od Boga. Ajmo to odgovoriti.
Paapa ne želi da se bojiš pakla, jehovini svidocini ne žele da se bojiš pakla, drugi propovjednici koji je taj graham iz Amerike, on ne želi da se bojiš pakla.
Čak i novi prevodi Biblije ne žele da se bojiš pakla, zato što oni jednostavno izvade stihove koje pričaju paklu, oni samo obrišu stvari koje ovaj pričaju paklu.
Ja vjerujem da to direktno vrag radi, niko drugi nego vrag te nauke o paklu briše.
Ali ajmo da vidimo da li je pakao odvojenje od Boga, da Bog nije u paklu.
2. Slovnjanima 1.7. kaže, "A vama koji se mučite spokojstvom zajedno s vama, kad se Gospodin Isus objavi s neba,
s svojim silnim anđelima u plamenu ognju i uzvrati osvretom onima koji ne poznaju Boga i koji nisu poslušili evanđelju Gospodina našega Isusa Krista,
oni će biti kažnjeni vječnom propašću od ljica Gospodnjega i od slave njegove moči.
Kad se onaj dan dođe proslaviti u svojim svetima i pobuditi divljanje u svima koji vjeruju,
jer se je povjerovalo našem svjedočanstvu među vama.
Šta je reko? Bit će kažnjeni vječnom propašću od ljica Gospodnjega i od slave njegove.
Znači, Bog daje ta kazna i ta propasć, ona je iz Boga izlazi. On je stvorio pakao. On to stvara. Od njega to izlazi.
Kaže u Otkrivenju 14.9. "Treći anđeo je slijedio nakon njih, govoreći snažnim glasom, a kod koš tu je zvjer i lik njezin te prijima žik u svoje čelo ili u svoju ruku.
Taj će piti od vina gnjeva Božiga koji se nepomješano toči u čašu srćbe njegove.
I bit će mučen ohnjem i sumporom pred svetim anđelima i pred Jaganjcem.
Znači, onaj stih je rekao od lica gospodnjega i od slave njegove moći.
Znači, da propas dolazi od Boga, On stvara tu propast.
Jel zbog sve stvara, On stvara tu propast.
Tu kaže, bit će mučeni ohnjem i sumporom pred svetim anđelima i pred Jaganjcem.
Koji, šta je Jaganjac, koji je Jaganjac?
Isus, Bog i Jaganjac.
Izaja 30.33
Jer odavna je određen tofet.
Da, za kralja je on spreman.
On ga je načinio dubokog i širokog.
Njegova je lomača, oogań, s mnogo drva.
Da, gospodnji, kao tok sumporni, njega će zapaliti.
U ovom stihu je tofet metaforički pakao, jel?
Može se primijetiti.
Znači, šta se tu opet vidim?
Načinio ga je širokog i dubokog.
Znači, hrpa toga stane u to, jel?
I uvijek se sve više i više širi.
A sve više ljude nažal se ide upakao.
Ali što sam tu tijepo pokazat?
Da, gospodnji, kao tog sumporni njega će zapalit.
Znači, šta će palit ljude dolje?
Da, gospodnji, kao tog sumporni.
Kao što se malo prije reklo,
od gospodnjeg lica će izaći.
Znači, bog je i dolje.
Bog je sve moguć i on je svuda.
Bog je na nebu, na zemlji, u paklu.
Ljudi misle da je pakao odvojenje odboga.
Ne, bog će njih kažnjavati dolje.
Oni će morati gledati u tog boga kojeg su odbijali cijeli život
i oni će zaovijek morati gledati u njega i biti kažnjavani od njega.
To briblija uči.
Bog je taj koji njih kažnjava.
Ne neki vrag ili demoniju, šta ja znam.
Oni će isto biti kažnjeni.
Bog svakog kažnjava.
Bog je taj koji kažnjava.
On je sudac i on je pravedni sudac.
Da su oni prihvatili žrtvu jedinorođanog sina koji se žrtvova za nas.
Samvršena žrtva Boga koji je dao svoj krv.
Proliju svoj krv za nas da mi ne idemo upakao.
Samo su trebali prihvatiti taj poklom.
Ali ne, nisu htjeli.
Zato će ih on kažnjavat.
Biblija kaže da vječna propast i vatra i muke postoje tamo.
Zato što je Bog tamo i sržba njegova.
To je sve njegova sržba.
Puno ljudi misli da će vrag mučiti ljude dođe.
Imaju sliku crtiča vraga kako vlada paklon.
To je izvrnuto i Biblija totalno nešto drugo govori.
Vrag će isto bit mučen.
Bog vlada svuda i Bog muči svakog tamo.
Kaže u Psalmima 139.8, to je jako poznat stih.
Kaže "Ako uzadžam na nebo, ti si ondje.
Ko svoju postiliju načinim u paklu, gled, ti si ondje.
Boga je tamo, Boga je svuda."
To nije odvojenje od Boga, zato što je Bog sve prisuta.
"Kaže Isus u Ivan 3.13 i nitko nije uzašao u nebo, osim onoga koji je sišao s neba, sin čovječi koji je u nebu."
Znači, sad malo kad razmešljus, što se to reko?
Znači, niko nije sišao s neba, osim onoga, niko nije uzašao u nebo, osim onoga koji je sišao s neba, sin čovječi koji je u nebu.
Znači, Isus dok je to pričao nekodemusu, Isus je bio s njim tu i pričao, Isus je u tom trenu bio i u raju.
Kako je to moguće? Bog je svuda, Bog je sve prisutan. On je sve moguće.
U tom trenu i on bio i u paklu i kažnjavo i ljude. On je svuda. Amos 9.2 kaže
"Ako li se i u paklu zakopaju, ruka moja će ih i odande izvući. Ako li se na nebu popnu, i odande ću iskinuti."
Opet, opet govori da je Bog u paklu. Njegova prisutnost je i on je. On je stvorio pakao i mučiće ljude zaovjek.
Znači prva točka je bila pakao je mjesto doslovne vatre i muke, ali okej, pričali smo o tom već.
Pakao je stvarno fizičko mjesto. Pakao je stvarno fizičko mjesto. Znači to nije samo neko duhovno mjesto,
nego stvarno i fizičko mjesto sa fizičkom lokacijom i fizičke atribute. Znači to kao mjesto postoji.
Ne neko duhovno mjesto neko ne može doći. Ne ne ne. Pakao je stvarno fizičko mjesto.
Odite u brojeve 16, u brojeve 16, odite u brojeve 16, u brojeve 16-28.
Kaže u brojevima 16-28. Tada je Mojsi je rekao, po ovom ćete znati da me je gospod poslao da izvršim sva ova djela jer ih ne činim po svom nauumu.
Ako ovi ljudi umru običnom smrču kao i svi ljudi ili pohodi udes za sve ljude, onda me je gospod nije poslao.
Ali ako gospod učini nešto novo i zemlja otvori svoja usta i proguta ih sa svime to pripada njima, te živi siđu u jamu, onda svatite da su ovi ljudi izazivali gospoda.
I dogodilo se, pošto je on završio besjodu svim tim riječima, da se tlo pod njima raspuknulo i zemlja je otvorila svoja usta i progutala ih i njihove domove i sve korahove ljude i sva njihova dobra.
Živi su si šli u jamu, oni i sve što im je pripadalo, te se nad njima zemlja zatvorila i oni su propali usred zajednice.
Znači, šta kaže? Da je to jama. I šta se desilo? Zemlja se otvorila i oni su upali dođer, ispod zemlje su upali u jamu.
Milija kaže, na primjer, u Ezekijelu 33.1 da je pakao u najdubljim dijelovima zemlje ili u pozemlju, kako bi se znalo, jel to je više poznati, u pozemlju.
Znači, to je pod zemljom i doslovno je tamo. Matej 12.40, Matej 12.40, to je Isus govori.
Jer kao što je Jona bio tri dana i tri noći u Kitovoj utrobi, tako će sin čovjeći biti tri dana i tri noći u srcu zemlje.
U srcu zemlje, znači pakao je u srcu zemlje.
Jona 2.2. i rekao je, zbog nevolje svoje zavapio sam gospodu i on me čuo, iz utrobe pakla sam zavapio, ti si mi čuo glas.
Djela apostolska 2.31. On je unapred vidio i govorio za kristovu oskrasnuče da mu duša nije ostavljena u paku, niti mu je tijelo vidio trulež.
Sada kad malo razmislite, znanost nam isto kaže da je u srcu zemlje naše planete je jezgra.
To se uči u škole kao djeca, da u srcu zemlje ima jezgra i ona ima tisuće i tisuće stupnjeva, goreće vatre.
I to je fascinantno. Kako je moguće da opet znanost i Božja riječ rade zajedno, funkcioniraju?
Jel jedno i drugo mora funkcionirati? Ako jedno i drugo ne funkcionira, onda je znanost takvih.
Ali opet, mi znamo da je u srcu Zemlje je zgra. I on ima tisuće, tisuće stupnjeva goreće vatre.
I oni su neki nespašeni i pitaju zašto je u srce planeti vatra koja je vrelija od bilo čega što postoji.
I koliko god se ona pokušava duplicirati ta vrelost, ta vatra, ta magma, kako god, ne može. Ne može. Zašto?
To je pakao. I pakao je samo tamo. Čude su napravljeno odboga. To se ne može ponoviti. To je božje djelo.
Kaže, otkrivenje 21. I vidio sam Anđela kako silazi s neba, imao je ključ bezdana i veliki lanac u svojoj ruci.
I uhvatio je zmaja, staru zmiju, to je džavla i sotonu. I okovao ga je na 1000 godina.
I bacio ga je u bezdan i zatvorio ga i zapečatio nad njim da više ne zavodi narode dok se ne završe 1000 godina.
A nakon toga treba biti pušten za malo vremena. Znači šta vidimo? Bezdan. Šta je bezdan? Znači to je bezna.
To je rupa bezna. Pa ide dolje, skroz dolje. Bezdan. I zaja peča 13, s toga se pa kao raširio i usta svoja bez mjere otvorio.
Njihova slava i njihovo mnoštvo i razkošnjihova i onaj koji se raduje sičiće u njega.
Znači, pa kao se raširio. Zašto? Na to što sve više ljudi nažalost ide u pa kao. Sve više. Sve te generacije.
Od kad svijet postoji malo više od 6.000 godina. Svijet postoji oko 6.300 godina manje više. To je tema za jedan sljedeći put.
Od tada, sve do sad, svi ljudi koji nisu spašeni su tamo. I kaže, pakao se širi. Pakao se širi i postaje veći. I otvara usta svoja bez mjere.
Recimo, u izrekama 27-20. kaže, pakao i propast ne mogu se nasititi. Tako se ni oči čovjekove ne mogu nasititi. To je puno ljudi i puno čovječanstva na život.
I svaki dan sve više ljudi ide tamo. Pakao je i mjesto gušečeg dima. Kaže u otkrivenju 14-11 i dim muke njihove uzlazi uvijek i za uvijek.
I nemaju počinka ni danju ni noću. Oni koji štuju zvjer i lik njezin i svaki koji prijima žig imena njezina.
Dim muke njihove za uvijek uzlazi. Pakao je i mjesto vizualne tame. Znači to je toliko tamno da ti to možeš osjetiti.
Kaže Judina 1.13, bjesno morsko valovlje, co ispjenjuje svoje sramote, zvijezde lutalice za koje se čuva crna tama za uvijek.
Zvijezde lutalice to je isto metafora za anžele, a to su pali anželi koji idu tamo. I za njih se čuva crna tama za uvijek.
Pakao je mjesto vrištanja, muke, agonije. Matej 22.13. kaže, tada je kralj rekao slugama, svežite mu ruke i noge, odvedite ga i bacite u krajnju tamu, ondje će biti plač i škrgu zubi.
Nema izlaza iz pakla, pakao je užas, pakao je užas, morate to svatiti. Pakao je mjesto vječnih lanaca.
Zamisli da si okačene gdje. Kad je bila korona, ljudima je dojadilo biti u kući cijeli dan.
A zamisli da si vezan na jedno mjesto na lancu i ne možeš pomaknići, ne možeš se mrtnići.
Jesi kad bio nekad u nekom čubnom položaju ili kad, recimo, djecu stisneš i onda oni paničare.
Ili kad imaš paniku, kad si u nekom zgušenom, stučenom mjestu pa se paničariš.
I zamisli ti si u paku tamo i goriš i mučeš se i još si u vječnim lancima.
Kaže Judina 1.6 i Anđele koji nisu otluvali svoje prvobitno stanje,
nego su ostavili svoje boravište, satovoje je pod tamom u vječnim okovima za sud Velikog dana.
Vječne okovi. Zamisli, uvijek i zaovijek biti u lancima.
Znači, pa kao je vrištanje, pa kao je plakanje, pa kao je patnja, pa kao je ostijetna tama, pa kao je doslovna vatra, pa kao je bol, pa kao su lanci zaovijek.
Ja ne volim o tom razmišljati, ali nekad moramo. Moramo svati šta je realnost.
To nije nešto što će proći samo od sebe ako ne razmišljam o tom.
Jo, ko bol, jo, ako ne razmišljam o tom proći će. Ne, ne, ne.
To čeka na tebe. Ako se nisi spazio, to čeka na tebe.
Sjeli mi to ili ne? Razmislili mi o tom ili ne?
To je to što nas čeka. Bog je taj ko je odlučio i ko će promijet njegovo mišljenje.
Ko će Bogu reći ne može. Niko. To ne postoji.
Ali ne. Ivan Pavao II. kaže "nemojte se bojati, pako vam, a sve je to dobro.
Idi, ispovijedaj se samo pet zdravih Marija, ili šta ti ja znam i bit će sve dobro".
Vi ćuli sve te stihove koja ja čitam. Šta kaže Isus?
On nonstop, uzasto priča opako.
Krivenje, 14-11. I dim muke njihove uzlazi uvijek i za uvijek.
I nemaju počinka ni danju ni noću. Oni koji štuju zvijeri ili knjezin,
i svaki koji prijma žig imaju na njezina.
Jesi li ti nikad bio dugobudan da nisi spavao cijelu noć?
I onda drugi dan nisi ni zašta i jedva čekaš da sklopiš oči, da odmariš barem 5 minuta.
Ili kako bi neki rekli samo jedan power, ne.
Samo 10 minuta, 20 minuta samo. Samo da odmari malo.
Nema počimka ni danju, ni noću. Mi to ne možemo svatiti.
To je užas. Za kog to i ko želi katasrofane, nema izlaze.
Jer vidite koliko Bog daje detalja kako je upaklo.
Da vidimo koliko je to užasno. To s našim umovima ne možemo to ni svatiti.
Ne možemo s našimi razmišljajama to razumjeti.
Ali ipak pokušajamo objasniti da razmislite, bar da malo razmislite o tome da se poboji.
Da dobijete malo strahopoštovanja od tog, jer puno ljudi o tom ne razmišljaju.
Sada to uzmimo onako lako, zato ja pokušavam spašavati ljude, pokušavam spašavati ljude od toga.
Matej 10.28. kaže "I ne bojte se onih koji ubijaju tijelo, ali dušu ne mogu ubiti,
nego se radije bojite onoga koji može pogubiti i dušu i tijelo upakno."
I sad se ti pitoš "Kako sad to? Tijelo nam je pokupano, tijelo nam je u grobo, jer nije samo duša koja ide upakno.
Ali evo, jednog dana će Bog i tijelo i duh baciti upakno, tako da smo skroz upakno."
Mi, nego oni koji su nespašeni, da i tijela njihova muči zaovijek.
U otkrivenju 19.20 kaže, "i zvijer je bila uhvačena, a s njom i lažni prorok, to je pred njom učinio čudesa, kojim je zaveo one, to je su primili žig zvijeri i oni koji su štovali lik njezin.
Oboje su živi, bili bačeni u ognjeno jezerom, to gori Sumpurom."
Znači, ovo je bilo prije milenija, jer Isus će jednom doč, jednom doč i vladati će tisuću godinu na zemlji.
Tamo je on, znači, tu bacio zvjer i lažno proruka. Oni su bili bačeni u ognjeno jezero.
I onda, nakon tih tisuću godina, idete odkrivenje 20. Nakon tih tisuću godina šta će se desit?
Tisuću godina kasnije. Kaže odkrivenju 20.10. A džavao koji ih je zavodio, bio je bačen u jezero ognjeno i Sumpurno.
Suse sada, ovo, gdje su zvjer i lažni proruk? I onda će se mučiti danju i noću, uvijek iza ovih.
Znači, oni su bili bačeni prije 1000 godina, oni su još uvijek tamo i sada će i Djavo biti bačen tamo.
Negdje je u vajinsku tamu kaže Biblija. Biblija kaže da će biti jezero ognjeno i Sumpurno.
Trenutno je u srcu zemlje, Pakao, bezdan, ali jednog dana, kada on promjeni svijet, jednog dana kaže Biblija na kraju da će on promjenit svijet, da će sve napraviti novo.
I onda će on uzeti, Pakao, i nedje će biti u bainskoj tami nekoj, doći ćemo još do toga, neka bainska tama i tamo će biti jezera ugnja.
Daleka daleko od svega i tamo će se oni mučiti i danje noću, uvijek i zaovjek.
Čitamo dalje. Znači, otkrivenje 20.11. Idemo dalje.
I vidio sam veliko djeloprijestolje i onoga koji sjedi na njemu, od njegova lica pobjegla je zemlja i nebo i mjesta im se nije našlo.
I vidio sam mrtve, male i velike, gdje stoje pred Bogom. I knjige su se otvorile. I otvorila se jedna druga knjiga, to jest knjiga života.
I mrtvi su bili osuđeni po onome što je zapisano u knjigama, po djelima svojim. I more je dalo mrtvace koji su bili u njemu.
A smrt i pakao dali su mrtvace koji su bili u njima. I svaki je bio osuđeni po svojim djelima.
A smrt i pakao su bačeni u jezero ognjeno. To je druga smrt.
I svaki koji se nije našao zapisan u knjizi života bio je bačen u jezero ognjeno.
I ljudi misle da ne postoje pakao ili da oni idu spavati. Oni samo zaspu i ono i večno spavaju.
Nih ne postoji, neće više postojati. Ili da svaka vjera ima svoj neki pakao.
Šta tu kaže? Pakao, znači smrt i pakao će biti bačeni u jezero Ognjeno.
Znači kad bude to jezero Ognjeno u nekoj tami, vanjskoj tami, i čak će pakao prelocirati.
Znači srca zeminje će prelocirati u to jezero Ognjeno. Tu se radilo, u ovom sihu se radilo u sudu.
I puno ljudi, ne spašeni, oni kažu, oni idu u raj, zato što su dobri.
Ja moram raditi dobra djela, ja moram ići u crkvu, ja se moram ispovjediti, ja moram sedržati zapovjeni, ja moram biti dobra osoba.
Znamo da te to neće dovesti u raj, nego jedinoj vjero u Isusa.
Ali oni u to vjeruju, ok, zato će doći pred sud i zato će Bog otvoriti knjigu, otvoriti će bibliju i otvoriti će knjigu života.
Onaj koji je u knjizi života, on ide u raj. Onaj koji nije, njega će se suditi po njegovim djelima.
Kaže Biblija da nema ne jedno pravenika. Svi su grešnici. Tako da oni koji vjeruju u njihova djela, on će biti lijepo osuđeni po njihovim djelima i svi oni idu u pakao.
Odite u luku 16, tamo gdje smo bili, od čeg smo krenili čitat, da vam još neke stvari objastim, koje će isto ljudi govoriti.
Neki ljudi kažu da je pakao jednu šljotinu, da je spavanje, da će presto postojati, da svaka vjera ima svoj pakao, da smo mi sad, ovo je pakao, ličemo.
I dogodilo se, luka 16, 22, 26. I dogodilo se da je si Romah umro, njanđeli su ga odnasli u krilo Abrahamovo.
Umro je i bogata šta je bio pokopana u paklu, dok je bio u mukama, podigo je svoje očite iza lika, opazio Abrahama i u njegom krilu Lazara.
Na to je on povikao i rekao, "Oče Abrahame, smiluj mi se i pošalje Lazara da namoći vrh prsta u vodu i rastlade mi njezik, ne se mučim u ovom plamenu."
Ali Abraham rekao, "Sine, sjeti se da si ti primio svoja dobro za vrijeme svog života, a tako je Lazar zla, a sada se on tješi, a ti se mučiš.
A osim svega toga, između nas i vas, velika je provalija, da oni koji bi htjeli odavdje preći k vama ne mogu, niti oni odande ne mogu preći k nama.
Neki ljudi bi zaboravili sve stihove biblije i držale se samo ovog i rekli, "Idu u krilo Abrahamovo."
Znači, raj je krilo Abrahamovo i da je raj blizu pakla u centru zemlje.
Mislim, "To je glupost." Mislim, "Ja ne znam."
Čudno mi je što to ljudi pomisle, ali dobro, da je i to odmah objasnimo.
Ali ovoj priči što se dešava, to je čudesam događaj.
Nenormalno, to nije inače tako. To je samo da bi se moglo nama ispričati.
On kaže, "Iz daleka je upazio Abrahama. Kako ti možeš u toj tami koja se osjeti iz daleka upaziti Abrahama?"
I on kaže, "Povikao je i Abraham ga je čuo. Kako ti možeš čuti kad svi vrište je okolo?"
Znači, to je čudesam događaj. To nije uvijek tako.
Zato što prajka prvo nije dolje u zemlju. I to mogu objasniti odmah.
Propovjednik 3.20 kaže "Svi odlaze na jedno mjesto. Svi su od praha i svi se u prah vraćaju.
Ko poznaje duh čovječi koji uzlazi gore i duh životinja koji silaze dolje u zemlju."
2. Kraljeva 2.11. "I dogodilo se, dok su oni tako išli i razgovarali, da glede, pojavila su se ognjena kola i ognjeni konji,
te su ih nadvoje, te je Ilija u Vihoru uzašao na nebor."
2. Korinčanima 12.24. "Znao sam čovjeka u Kristu prije 14 godina, ne znam da li u tijelu, ne znam da li izvan tijela,
Bog zna, taj je bio uznesen do trećeg neba."
"I znao sam tog čovjeka, da li u tijelu, ne znam, ili izvan tijela, ne znam, Bog zna, da je bio uznesen u raj
i čuo neizrecive riječi koje čovjeku nije zakonom dopušteno govoriti."
Znači šta tu kaže? Treće nebo, u raj, znači gore se ide, gore, a ne u centru svijeta
gdje je tamo negdje blizu pakla i Abrahamu ukrilo ili u raj. Ne, ne, ne. Treće nebo. Zašto treće nebo?
Mi bude učit da ima tri neba. Imamo nebo koje vidimo, jel ovo plavo nebo, drugo je svemir, a treće gdje Bog je treće nebo, to je raj. To je treće nebo.
Job 1.6 kaže, a zbilo se jednog dana kad su se Sinovi Božiji došli prikazati pred Gospodom, a među njima došao je i Sotona.
Znači, šta se tu u ovom stihu sad desalo? Ovo je nekim ljudima zbunjujući stih. Zato što su tu i Sinovi Božiji, i Bog i Sotona.
Znači, Sinovi Božiji su se došli prikazati pred Bogom. Ljudi koji umru, koji su spašani i umru, oni se bude u raju, i onda oni dođu pred Boga.
Znači to su ljudi koji su spašani i tigli u raju. Oni se dolaze prikazati pred Bogom.
Gdje Bog? Bog je u raju. I oni kad umru dolaze prikazati se Bogu.
A među njima došla je Sotona. Eto malo prije što sam rekao da Sotona ide od raja i na zemlji hoda.
On nije u paklu. On će jednog dana biti u paklu. Ali on služi Bogu.
Bog je iznad njega. Nije on jedan protiv drugog ili da je on jak kao Bog.
On je ispad. Bog i nje i njega surio. Bog vlada na njim i može s njim raditi što želi.
Znači, Bog je gore. Tu su neki ljudi rekli da su sinovi Boži anđeli.
To nije istina, nego su spašeni ljudi koje su umrli.
Recimo u Hebrajima 1.5 kaže, jer kome je od anđela ikad rekao, ti si sin moj, ja sam se danas rodio.
I ponovno, ja ću njemu biti otas, a on će meni sin biti.
Znači, nisu anđeli sinovi Božiji. U Hebrejima 1.13 kaže, ali za koga je od anđela ikad rekao, sjedim iz desna, dok ne položim neprijatelje tvoje za podnožje nogama tvojim.
Nisu li svi oni službenici, duhovi poslani za službu, tada je onih koji će bašteniti spasenje, a mi ćemo bašteniti spasenje, mi smo znači sinovi Božije.
Ovo nije tipična i slatka i lijepa umirujuća proprujed koji ljudi očekuju.
E, pa Biblija isto nije taka. Ljudi misle da je Biblija taka, ali Biblija nije taka.
Nego ovi krivi, lažni proroci i krive do eligije, oni tu tako naprave.
I zbog njih se ljudi gljusaju i mi će odvjere, nažalost.
Ali Biblija nije taka. Nego ljudi propovjedaju ono što druge žele čuti, jer se boje.
Jer žele njihov novac i pune crkve. Ne su krive crkve, to sam već rekao.
Ali ovo je istina. Iako je teška, ali mora se propovjeda sve iz Biblije.
Ovaj nauk će otvoriti malo oči. Nadam se da oče malo oči i vratiti ljude u realnost.
Da se trudiš i da pokušaš učiti i druge ljude i spasiti druge ljude.
U drugom timete u 4 kaže jer doće će vrijeme kad ljudi neće podnostiti zdrav nauk,
nego će po vlastitim požudama sebi nagomilati učitelje da im škakaju uši i okreta će uši od istine, a priklanja se bajkama.
U nažalost doslovno vidi u današnje vrijeme da je tako. Odite u JOP 308, odite u JOP 308, malo ću požuriti.
Ivan 1.12 kaže, a svima koji su ga prihvatili, njima je dao moć da postanu sinovi Božiji, oni koji vjeruju u ime njegovu.
Ivan 3.2 kaže, ljubljeni, sada smo svi sinovi Božiji, još se nije pokazalo što ćemo biti, a znamo kad se on pojavi, bit ćemo njemu slični jer ćemo ga vidjeti kao što jest.
Anđeli nisu kao on, nismo kao on. On je nas stvarao na njegovu sliku, ne Anđele, a njegovu sliku smo mi stvoreni i mi koje smo spašeni od djeca Božija.
Job 384 kaže, gdje se ti bio kad sam polagao temelje zemlje, objavia ako imaš razboritos.
Ko je položio mjere njezine, našli, ili ko je nad njom uže razapeo, na što su prečuvšteni temelji njezini, ili ko je postavio njezin kamenugaoni dok su zvijezde i utarnje zajedno pjevale i svi sinovi Božiji klicali od radosti.
Tu bi rekli ljudi, vidiš sinovi Božiji su anđeli jer su tu ljudi još nisu postojali kad je Bog polagao temelje zemlje, ali čekaj nisu postojali ni anđeli jer u početku je Bog stvorio nebo i zemlju,
a sve na zemlji i nebu i anđele i sve što postoji je on nakon toga stvorio.
Znači, on je životinje i ljude i anđele, on je to sve nakon temelja zemlje stvorio i anđeli prije toga nisu postojali.
Anđeli prije ovog prvog stiha, prvog stiha Biblije, postanak, pogledaju 1.1.
U početku je Bog stvorio nebo i zemlju, to anđeli još nisu postojali. Oni su isto kasnije tek postojali.
On ne piše ono što mislite da piše. Pročitajmo ponovom. Gdje si ti bio kad sam polagao temelje zemlje?
Ok. Znači nije nikog postoja ona. Samo Bog.
I onda kaže ili ko je postavio njezin kamen ugaoni dok su zvijezde i utarnije zajedno pjevale i sinovi Božiji klicali od radosti?
Znači to nije isto vrijeme. To je bilo tu je polagao temelje zemlje a tu je postavio kamen ugaoni.
I kaže zvijezde i utarnje su pjevale i sinovi Božiji su klicali.
Tu su anđali pjevali i sinovi Božiji, znači, spašeni su bili radosni.
A o čem se tu radi? Nisu klicali kod polaganja temelja svijeta,
nego kod postavljanja ugaonog kamena. To nije u isto vrijeme.
Znaš koliko puta se ugaoni kamen spominje? Kako stihova? U 11 stihova se spominu.
A deset od njih imaju direktno značanje Isusa. A ovo je bio 11.
Isus je kamen ugaoni. Znači, u Mateju 21.42 kaže,
Isus im je rekao, sad nikad niste čitili u pismima, kamen koji su graditelji odbacili,
taj je postao ugaoni za glavnja. To je gospodnje djelo i čudesno je u našim očima.
Ići kad je Isus Krist umro i platio za naše grijehe i uskrsnuo, onda su sva djeca Božja klicala.
Onda su se radovali. Radovali su se zato što je Bog njihov umro za njih i zato što im je donio spasenje.
Zato su se radila. Rekli su, Haleluja, podigo se, uskrsnuo je Bog, sve moguće.
O tom se radi. To su spasene ljudi u raju i, kaže Zvezda i Utjanje, su slavili zajedno i Anđeli,
koje su 4.000 godina u prošlosti umrli, 4.000 godina dok nije Isus umro.
Stari zavjet, oni su vjerovali da će Bog umrije za njih, ali oni su to čekali u budućnost.
A mi vjerujemo da je Isus umro za nas i mi gledamo u prošlost.
Ali oni su morali vjerovati Isusa u spasitelja koji će umrije za njih da bi došli u raj.
To se nikad nije promijenuo. Znači tada su zvijezde, jutarnje, anđali, zajedno pjevali i svi sinovi Boži,
pašene ljudi u raju klice od radosti kad je Isus uskrznuo.
I to je istina. Treba biti spašen da razumiješ Bibliju.
Džaba ovim pametnjahovičima, što goda kažu, treba učiti, treba prostudirati Bibliju, treba teologiju studirati, bla, bla, bla.
Biblija mora biti najveći autorite. Inače će ljudi izmišljati gluposti i graditi vjere na tim glupostima, kao što su i ove vjere u konas.
Džaba oni kažu da su oni krščani, jer su to samo u riječi, a ne u djelima i ne u vjeri. Ja moraš vjerovat u to.
Oni mogu govoriti što žele, to je sve gluposti. A Biblija, Božja riječ, je uvijek i za uvijek ista. I to je najveći autorite.
To se nikad ne menja. To je početka, isto. I nikad se ne menja. Šta god da ljudi i koliko god da se svijet menja, ovo je uvijek isto.
I može pričati košta hoće, ovo mora biti autoritet. I sad neki ljudi reću, zašto je ovo autoritet? Zašto ti mislijo da je to Božja riječ?
I ko ti je potvrdio? Je li može nekako dokazati? Je li može neki dokaz? Ne, ne mogu.
Božja riječ je Božja riječ zato što je Božja riječ. Ako bi mogao dokazat, ako bi recimo imao neki program koji bi mi dokazao to,
šta je onda veći autoritet? Program ili Biblija?
Ili onda bi riječ Božja ovisila o tom programu? Ili ako bi znanost morala meni dokazat da je, ne znam, da Bog postoji?
Ili onda šta je meni najveći autoritet, Bog ili znanost?
Znanost bi onda mogla reći i ne postoji Bog. Znači Bog je najveći autoritet. To što Bog kaže to je glavno i točka.
Kogod da drugi ljudi kažem. A ja odite nazad samo u Luku 16 sa svim što je rečeno i onda ćemo završit.
Znači, pakov je vječno, pakov je mjesto dostovne vatre i muke, pakov je stvarno fizičko mjesto, pakov je mjesto gušećeg dima, pakov je mjesto vizualne tame, pakov je mjesto vrištanja, muke, agonije, pakov je mjesto vječnih lanaca.
Ali, spašeni ljudi nikad neće biti blizu pakva. Mi smo se spasili jednom zavodnjem.
Isus je platio za naše grehe, da mi ne bismo morali ići tamo. Slavla Gospodinom za to.
Biblija kaže, biti odsutni od tjela znači biti nazočni kod Gospodina.
Znači, čim ti umreš, čim spašena osoba umre, direktno ide u raj.
Pa oni koji ne spašeni idu direktno u pakao i tamo je Bog nazočan.
Znači, Luka 16.26, a osim svega toga, između nas i vas je velika provalija, tako da oni koji bi htjeli odavdje prijeći k vama ne mogu.
Niti oni odande ne mogu prijeći k nama. Tada je rekao, zato te molim oče da ga pošelješ u kući moga oca, ili imam Peteru brače, da im posvjedoči kako ne bi oni došli u ovom mjestu muka.
Abraham mu je rekao, imaju moj sija i proroke, neka njih slušaju, a on je rekao, nipošto oča Abrahame, nego ako im, ko dođe od mrtvih, pokaja će se.
Je se likad čuli kad netko kaže, idem u pakao gdje su mi prijatelji, tamo će mi biti prijatelji, idem i ja s njima.
Pa to je najveća glupost koja je Iko ikad može reći.
Pa kako su onda roditelji, znali nama prije ove govoriti kada smo bili djeca,
"Dobro, ako će svi skočiti sa mosta, hoćeš iititi za njima." Nema veće gluposti.
Glupi su drugi, zašto bi ti onda bio glupi za njima?
Samo da ne budeš drugačiji, ili samo da malo ne koristiš mozah, ne znam.
Samo da budeš s njima, da bude sa prijateljima.
Ovdje vidimo čovjeka koji kaže, "ne želim da Iko dođe vam."
On je bio bogati i on njega nije bilo briga. E sad ga je briga.
I sad kaže, "ja imam Petro, braće, molim te pošalji nekog da oni ne dođu vam."
"Ja ne želim da Iko dođe vam, sad kad sam ja već tu, nemoj da drugi dođu vam," kaže.
"Pošalji nekog da dođu, da im objasni."
Naši drage ljudi su tamo, paku, i nadaju se da nas neće tamo dolje vidjeti.
Naši ubitelji radije nas nikad više neće vidjeti u životu,
nego da mi dođemo tamo i da se vidimo i šta onda, ćemo vrišta zajedno.
I ja vjerujem da se oni mole tamo, mole se tu molicu koju je ovaj bogataš molio,
pošalji nekog da im posvjedoći da ne dođu, ne može da dođu vamo,
platim, gorim, plaćem, vrištim, samo pošalji nekoga.
To mi radimo, to pravi vjernici radimo.
Oni idu po ulici kao što ja radim i pokazujemo ljudima kako je da se spasio.
Ja vjerujem da Bog mene navodi to vrijeme, da dođem do prave istine koja će čutiti.
Evo i uče smo, hvala Bogu, imali opet dva spasve.
Hvala Bogu, dvije osobe koje su se opet izvukli iz pakla, koje sam ja mogo izvuči.
Tako svako za sebe mora truditi se i pokušati, izvuči ljude.
I hvala Bogu dvije duše koje su opet izvučeni iz pakla.
Zato idem i me ne zanima me što ljudi kažu i što misle o meni i sramote i šta ti ja znam.
Bitno da ih se izvuči u pakla, bitno da oni ne dođu, ne udu u pakla.
Kažem, bog sluša molitve i ja verujem da on mene navodi kad ja idem spašavati, kad tražem osobu.
Kad stojim na raskrižu i sad ima mogu ići ljevo ili desno i ravno.
Kojegod da ja put idem, ja vjerujem da bog mene vodi, da me dovodi do te jedne osobe koja će poslušat
i koja će povjerovat i koja će dobiti većan život i postat njegovog djete.
Iz reke 3.6 kaže, na svim svojim putevima priznavaj ga i on će upravljati stazama tvojima.
Salmi 3.7-23 kažu, koraci su dobro čovika određeni od gospoda i on uživa na putu njegom.
I kad idem u sprašavanje duša, Bog me može voditi da dođem do određene osobe koja će se spasiti
jer netko može tu osobu, baš za tu osobu, moli da dođe do istine.
Nikad ne znaš i da se spase za ovih. Ja se molim godinama za moj obitelj da se spase.
I većina se spasila, hvala Bogu, ali radim još i na mojim roditeljima i nadam se da će se oni spasiti.
Da oni ne bi morali izštamo, jer ja ne mogu ni kreni pomisliti o tom.
I virujem da je vi tako ošječete. Ne mogu ni pomisliti da bi oni šli na tako mjesto i da nema više spasvenja za njih.
Ali znaš šta, ako nećeš ti ići, ako nećeš ti poslušati molitve, ako nećeš ti njih izlačiti i truditi se izlačiti iz pakva, ja ću.
Ja ću biti odgovor tim ljudima za molitve. Ako nećeš ti ja ću, jer oni se mole da dođu do vjere i da dođu do spasvenja, ja ću biti taj.
Bok gleda na zemlju kog da šalje, evo mene šalji i mene. Ja ću da ti ljudima šanse da čuju istinu.
Neću ja njiž nagovarat, nego da čuju istinu i onda neko odloče, hoćeš nećeš.
Ali oni, ja ću biti taj koji će ići i reći šta je istina i kako da dođu do raja.
Ako će prihvatiti, hvala Bogu. Ako ne, sami su se krivi i idu u vječnom pakao.
Treće nema, ja odrađujem svoj dio. Zato ja idem u spašavanje.
I u spašavanje ljudi se tome rugaju, ljudi nemaju pojma, ljudi su toliko glupi.
Kako truda trebaš za to, koliko hrabro si trebaš za to, koliko znanja trebaš za to,
ovog znanja trebaš za to i ljubav prema drugima.
Lako se drugom rugati i ispredati ga, ali bude ljubazan prema drugome.
Treba ljubav imati za to, treba progutati tu sramotu ili porugu ljudi.
I psovanje, i smijanje. Ne samo to, nego općenito.
Kad imaš glavobolju pa ti se ne da. Ili kad je prevruče.
Pa kaže joj vruče mi je, ne da mi se.
Ali i opet stisne zube, progutaš i idemo. Sad vremena, sad vremena.
Barem probati i nekog spasiti.
To što imi imamo preko ljeta tu 35 stupnjeva.
Što mislite koliko je upaku? Koliko će tamo biti ljudima vruče?
I što će biti moje opravdanje? Joj mogo sam ga spasiti, ali naželo si još upakao.
I sad je njemu tamo puno gore, ali zašto? Zato što je bilo mi prvi vruče, nije mi se dalo ići opravdanje.
Ali to je opravdanje, to je sramota. Još jednom da se vratimo na luku i završamo.
Abrahamo je rekao "Imaju Mojsija i proroka, neka njih slušaju".
A on je rekao "Ni pošto oče, nego ako im tko dođe od mrtvih, pokajaće se".
Na to je mora govorio "Ako ne slušaju Mojsija i proroka, neće ih uvijeti njako tko ustane od mrtvih".
Ja vas pitam, od koho došao od mrtvih, od koho ustao od mrtvih, od koho bio umro i ustao od mrtvih?
Isus Krista je otako. Zato su njega poslušali? Nisu.
Bog dooslovno se vratio i uskrsno i opet mu nisu poslušali.
Ni tada. Tudi su stvrdoglavi i ponosni, nažalost, ali zato će većina nažalost ići u pakao.
Mala kolicina je koja će ići u raj, ali mi možemo, mi pojedinačno se moramo truditi, napraviti svoj dio i dovesti sa sobom.