Uredu, dobrodošli. Nakon pjevanja čitamo Ivan Poglavlje 3, Poglavlje 3, čitamo cijelo Poglavlje, Ivan Poglavlje 3.
Ivan Poglavlje 3 kaže, bio je među Farizeima neki čovjek imenom Nikodem, poglavar židova.
Ova je noću došao k'Issusu i rekao mu, rabi, znamo da si ti učitelj koji je došao od Boga, jer nitko ne može činiti ova čudesa koja ti činiš, kojeg Bog nije s njim.
Isus je odgovorio, te mu rekao, u istinu, u istinu kažem ti, ako se tko ponovno nerodi, ne može vidjeti kraljestvo Božije.
Nikodem ga je upitao, kako se čovek može roditi kad je star, može li drugi put uči u utrobu majke svoje i roditi se.
Isus je odgovorio, u istinu, u istinu kažem ti, ako se tko nerodi od vode i duha, ne može uči u kraljestvo Božije.
Što je rođeno od tijela, tijelo je, što je rođeno od duha, duh je. Ne može se čuditi, što sam ti rekao, vi se morate ponovno roditi.
Vjetar puše gdje hoće i čuješ mu šum, ali ne znaš odakle dolazi i kamo ide.
Tako je sa svakim koji je rođeno od duha. Nikodem je odgovorio i upitao ga kako to može biti.
Isus me odgovorio i rekao, ti si učitelj Izraelov i zar to ne znaš.
U istinu, u istinu kažem ti, govorimo što znamo i svjedočimo što smo vidjeli, a ne primate našega svjedočansva.
Kako ćete mi vjerovati ako vam govorim hnebesku, i nitko nije uzišao u nebo, osim onoga koji si išao s neba.
Sin čovječi koji je u nebu, i kao što je moj sje podigao zmiu u pustinji, ako mora biti podignut sin čovječi, da svaki koji njega vjeruje ne propadne,
nego ima život vječni, jer je Bog tako ljubio svijet, da je dao svog jedinorođanog sina, da svaki koji njega vjeruje ne propadne,
nego ima život vječni, jer Bog nije poslao svoga sina na svijet da bi osudio svijet, nego da po njemu svijet spasi.
Nije osuđen, ali tko ne vjeruje, već je osuđen, jer nije vjerovao u ime jedinorođenog sina Božijega.
A ovo je ta osuda, budući da je svijetlo došlo na svijet, a ljudi su više ljubili tamu nego svijetlo,
jer su im djela bila zla, jer svaki koji čini zlo, mrzi svijetlo i ne dolazi k svijetlu da se ne prekore djela njegova.
Ali ona i koji čini istinu, dolazi k svijetlu kako bi se očitovala djela njegova, jer su u Boga učinjena.
Posle toga došao je Isus sa svojim učenicima u zemlju Judejsku i ondje su s njim i ondje se s njim zadržavao i krštavao.
A krštavao je i Ivan u Enonu, blizu Salima, jer je ondje bilo mnogo vode i ljudi su dolazili i krstili se, jer Ivan još nije bio bačen u tamnicu.
Tada je nastala razprava između nekih od Ivanovih učenika i židova o čiščenju, te su došli k Ivanu i rekli mu,
"Rabi, onaj koji je bio s tobom, s one strane i ordana za koga si ti svjedočio, evo, on krsti i svi dolaze k njemu."
Ivan je odgovorio i rekao, "Čovjek ne može ništa primiti, ako mu nije dano s neba."
Vi mi sami svjedočite da sam rekao, "Ja nisam Krist, nego sam poslan pred njim."
Ko ima mladenku, mladenac je, ali mladenčev prijatelj koji stoji i sluša ga, jako se raduje, radi mladenčeva glasa.
S toga se ova moja radost ispunila. On se mora povečati, a ja se umanjivati.
Ko dozgo dolazi, nad svima je. Ko je sa zemlje, od zemlje je i zemalski govori.
Ko dolazi s neba, nad svima je. I što je vidio i čuo, to svjedoči.
A nitko ne prima svjedočanstvo njegovo. Ko je primio njegovo svjedočanstvo, otvrduje da je Bog istini.
Jer koga Bog ljubi, jer koga je Bog poslao, riječi Bože govori, jer mu Bog ne daje duha na mieru.
Otac ljubi sina i sve je predao u ruku njegovu.
Ko vjeruje u sina, ima život vječni, a ko ne vjeruje sinu, neće vidjeti života, nego gnijev Božiji ostaje na njemu.
Pomolimo se, dragi Bože, hvala ti za ovaj dan, hvala ti za tvoju riječ,
hvala ti što nam pomažeš da učimo tvoju riječ i što imamo pri ruci da ju možemo slušati i čitati.
Molim te, napuni me Duhom Svetim i koristi me radi svoje slave.
Daj mi snage i mudrost i znanje i hrabrost da čitam i sa razumijevanjem širim tvoju riječ glasno i jasno da bi ljudi učili i da bi sam sebe podočivao.
Molim te, budi sa mnom i blagoslovinas.
U ime Isusa Christa se tebi molimo. Amen.
Ovako dobrodošli, moja prva propovjed se zove "jednom spašen, uvijek spašen".
Jednom spašen, uvijek spašen.
Zašto to radim?
Zato što puno ljudi misli da idu u raj, zato što su dobri.
I kada vidimo ove religije oko nas, svi govore da se moramo otruditi i biti dobri kako bi išli u raj.
Ali to je toliko daleko od bivlije da to nije normalno.
I mene ta revnost toliko grize da ja nakon godinama i godinama tog slušanja i trpljanja ja to više ne mogu.
Ja sam odlučio da sam stanem na loptu i da širim božiju riječ.
Kao što je rekao u ovom stihu, to jest u ovom poglavlju, on se mora uzvisiti a ja se moram umanjiti.
Ja vjerujem da će se ljudi i rugati i da će im biti čudno što ja sad to sve radim.
Ali mene to iskreno ne zanima. Mene zanima da je bog zadovoljen sam nam, a ne ljudi.
Ja sam se trudio, učio i učim i dalje, iči tam, i molim se puno, i molio sam se dugo i pripremao za ovo jer ovo nije lako.
Treba puno hrabrosti i znanja za to i došao je dan da krenemo iz time.
Ja sam se pripremao koliko sam mogo, iz reke 21.31 kaže "Konj se oprema na dan bitke, ali spasi od gospoda".
U ovom slučaju sam ja konj i potrudio sam se da se pripremim, ali ja vjerujem da će gospod dati spas, on će dati pobjedu i on će se potruditi da se širi ta riječ.
Njegova riječ koja je pokušan ljudima pokazati i isto tako i širiti.
Hvala Bogu, u današnje vrijeme imamo internet pa je to moguće ne samo u naše države nego u svim okolo, u regiji, cijelo. Svi koji razumiju što ja govorim mogu slušati i razumjeti i učiti.
Tako, imam tri točke koje sam pripremio. Prvi put propovjedan, nisam nikad učio propovjedanje, slap sam i sa govorom iskreno tako da sve ovo što se dešava, zahvali Bogu bi ja rekao.
Broj jedan, nitko nije pravedan, broj jedan je da nitko nije pravedan. Biblija uči da se možemo jednom za ovih spasiti, to bi htio ljudima govoriti, a ne da je to životni dup proces.
Puno ljudi, puno religijama u okolici govore da moramo ići u crkvu, da se moramo truditi, da moramo svaku nedjelju ići, ne znam šta uče iskreno, da moramo ići na ispovjed ili takve gluposti, ali tog nigdje, ali baš nigdje ne možete naći u biblije.
Toh ne postoji u biblije. Tako da, broj 1, nitko nije pravedan. Kolko god da oni se trude i idu u crkve i traže oprost grijeha i idu na ispovjeski, to ne znači da su oni očišćeni.
Ima jedan način biti očišćen od grijeha, a to je biti opran krvlju Isusa Krista, našeg spasitelja.
Broj 1, znači, nitko nije pravedan. Ljudi kažu, ja sam dobra osoba, ili pogledaj ovog, ja ovu ne volim, on će sigurno ići u pakao, ali ja sam dobra osoba.
Ja se toliko trudim, ja idem u crku, ja se molim, ja ne kradem, ja ovo, ja ono.
I želele reći s time da su one dobre osobe i da oni zaslužuju raje. Nema ništa daljeg od toga.
Kaže u Rimljanima 3.23, jer su svi sagriješili i nedostakni su slave Božije.
I ako želite, možete otvarati Bibliju i pratiti me, ali danas idemo kroz puno, puno, puno Biblije.
Počnu vam to pokazati da možete biti 100% sigurni i da ne sumjate uopće da li je to istina ili ne.
Nego ću uzeti počekići čavao i zabiti vam u glavu da razumijete ta Biblija učin.
I da većina religija koji kažu da su kršćene, ja nisu, uče totalno nešto krivo.
Idemo. Kaže, znači, jer su svi sagriješili i nedostakni su slave Božije.
Rimljanima tri deset kaže kao što je zapisano, nema pravednoga ni jednoga.
Nema ni jedne osobe koja nije sagriješila. Svi mi grešimo svaki dan. Biblija kaže da je glupa misao, pa je to već greh.
A mi radimo i gore stvari, puno ljudi ili laže, ili krade, ili psuje, ili da ne kažemo tu kod nas se puno pije, puši, to su sve gresi.
Znači, svi grešimo svaki dan. Da ne kažemo koliko ljudi uzima ime Bože uzavu svaki dan.
Ja kad to čujem meni i meni da mozak iskoči.
Propovjednik 720 kaže, jer na zemlji nema pravednika koji čini dobro i nikad ne sagreši.
Znači, ne postoji ni jedne osobe koja ne sagreši, nikad.
No, prosim te malo me grlo, zezava vi dana, ali sam dalje ipak htio propovjedati.
Kaže Jakovljeva 2210, jer ko bude držao sav zakon, a pogrešio jednom, postavio je kriv za sve.
Puno ljudi kaže da oni poštuju svoje roditelje, vjeruju u Boga.
Puno ljudi u nedelju ne voli, ništa ni radi, drže to kao šabati, ako više nije.
I kažu, ne znam, čak i žude za tuđim stvarima, za tuđim ženama.
To su sve grjesi. To su sve grjesi iz deset zakona, kao što sigurno znate.
Ali kažu, da, da, da, ali ja nikog nisam ubio.
Džaba, ako si jedno od ovog deset napravio, ako si lagao, ako si žudio ili htio nešto što nije tvoje, kaže,
kao bude držao sav zakon, a pogreši u jednom, ostavaj kriv za sve. Znači, ko da si neko gubio.
Ti si kriv za sve. Ko da si neko gubio?
Džaba si samo lagao i kažeš, nisam niko gubio. Kriv si za sve.
Kaže 1. Ivanova 1.8.
Ako kažemo da grjeha nemamo, sami sebe varamo i istine nema u nama.
Znači grješimo svaki dan i ja mislim da zato je to i najkrača točka koju sam stavio, jer je to ja mislim svima jasno.
Ima budala naravno uvijek koje će reći da oni ne grješe, da su oni bez grjeha.
Ako kažemo da grjeha nemamo, sami sebe varamo i istine nema u nama.
Ako kažemo da je Bog lažov, ako kažemo da nemamo grjeha, a je to loša stvar reći Bogu da je lažov,
a kao drugo, Bog je savršen, Bog ne može lagat, Bog ne može grješiti.
Mi smo tih koji grješimo. Znači broj 1, nitko nije pravedan.
Broj 2, nije po djelima. Ljudi misle da će ići u raj, ima veze sa prvom točkom, jer su dobri,
ili ako kažu da nisu dobri, oni žele promijenit svoja djela.
Recimo, puno ljudi, naprimjer, što ima tu puno kod nas, puše.
Puše i piv. I puno ljudi misle, sada ću se ja potrudit, da se ja očistimo tih grjeha svojih
i da prestavim biti i pušiti, pa ću ja tako ići u raj.
Ako ja to ne radim i ako se krenem dobro ponašat, da ću onda ići u raj.
Ako se ja okrenem od svojih grjeha, da ću onda ići u raj. Ali ne.
Naravno da se trebamo okreniti grjeha i trebamo se očistiti od tih stvari.
Ne samo zato što je grjeh, nego zato što je štetno.
Ja kad sam bio malo djete, ti nisi vidjel svakoga da puše i ti nisi vidjel svakoga da pije.
Mislim, to je bilo pod starijih ljudi, ajde, se vidjelo.
Ali onda se nekako znalo da je to otrov, da je jedno i drugo otrov.
I nije se vidjelo toliko ljudi da puša. To je bilo otrovno.
Ali u današnji vrijeme se to zaboravi. To se nekomunicira više da je to otrovno.
Ne samo taj grjeh, nego je to otrovno. Jedno i drugo je otrovno.
Ja sam dano prestao piti i pušiti, za pušenje to je bio proces dug.
Ali najviše, to je nakon moga spasenja bilo naravno,
Ali najviše zato što nisam htio vidjeti da moja čerka krenje pušiti i piti kada draste.
Oni nas gledaju, nas roditelji. Djece gledaju što roditelji rade i to uče.
Ni pod kojim slučaj nisam htio da moja čerka ikada kada draste pije i puši.
I to je bio moj proje dar razlog zašto sam ja prestav pušiti i piti.
Radinje, obitelj da se vratimo.
"Kaže Rimljanima 6.23 jer je plaća za greh smrt, a dar Boži je život većni po Isosu Christu Gospodina našem."
Znači nije podijelima kao prvo, a kao drugo mi svi zaslužujemo smrt kad mi griešimo.
Znači koliko god da se mi sad htjeli popraviti i kao što sam rekao, onaj pušač kaže neću više pušiti, okrenit će se od toga.
Super i treba svaka čast, očisti se od grehe, očisti se od nikotine i od cigareta, šteti i uništavaš i svoja puča svoje tijelo i štetno i za okolicu i za djecu da vide kako pušiš i tako dalje.
Sve to super, ali ne zaboravimo da si ti već se griešio, ti si već zapalio, ti si već pio, ti si to već sve napravio.
Ok je za u buduće da prestaneš, da to ne radiš, to ok je za buduće, ali već je to napravio, već je gotov, već si ti zaslužio smrt, već je kasno.
Kaže Efizanima 2.8.9, jer milošću ste spašeni, povjeri. I to nije od vas, to je Božiji dar. Ne podijelima da se netko ne bi hvalisao.
Znači kolko god da neki ljudi kažu da se trude, da čitaju, da pamte bibliju, da pjevaju slavu, da idu u crkvu, da šta god, nije podijelima.
Nikad možemo mi dobra djela napraviti, naravno, i trebamo se truditi da nas bog blagoslovi, ali to nema veze sa putem u raj.
Za puno ljudi kaže, kako to misliš? Onda moramo mješati djela i vjeru.
Oboje su bitni, i djela su bitna, i vjera je bitna, ali ne za put u raj.
Za put, što se tiče puta u raj, to nema veze s time. Ne možemo mješati, ne možemo mješati.
Djela su bitna, da bi Bog bio zadovoljan s nama, a i da mi imamo blagoslovljen život.
Mislim, ako ja sad, ne znam da uzmem neku ludo, da ja sad krenem uzimati kokain ili nešto.
Moje tijelo će se uništiti i moj život će se uništiti. Moji odnosi će se uništiti.
Sve oko mene će se polako uništavati, posao, sve.
Naravno da mi moramo se očistiti od takih uposti da bi imali ljepši život, da bi Bob bio zadovoljenost tamo i da bi nas moglo blagoslovit sa ljepšim životom, sa srećom, sa veseljem, sa zdravljem.
I isto ko recimo sa djetetom. Ako te djete posluša. Ako kažeš prvo napravi zadaču kad dođeš kući i onda ćeš imati slobodno vrijeme.
I ako te posluša onda ćeš ga recimo nagraditi i onda kažeš "ej super sad si bila" ili "bio poslušan" idemo poje sladove. Kada nagradiš. Tako nas bogisto nagrađuje kroz život.
Možete otići u Matej 721. Otite u Matej 7. Četat ćemo Matej 721.
Znači ne miješat djela i vjeru. To nije put u raj. Doći ćemo kasnije do puta u raj ali ne miješati. Djela nemaju veze sa putem u raj.
Kad ću vam četati za Rimljanima 11.6. Kaže za ljude koje će slušati. Impak je podijelima. Impak ću ja tebe slušati. Nije povjerio nego je podijelima.
Rimljanima 11.6. kaže "Ako je po milosti, nije više podijelima. Inače milost, više nije milost. Ako je podijelima, nije više milost. Inače djelo, više nije djelo."
Znači vidite da to ne funkcionira. Ne može se uzeti jedno i drugo. Ako uzveš milost, onda nije podijelima. Inače milost više nije milost.
I obrnuto, da sad ne ponavljam. Znači ne može biti i jedno i drugo.
Evo šta je Isus reko u Mateju, ako ste ošli Matej 7. Matej 7.21 govori
"Neće svaki koji mi govori gospodine, gospodine ući u kraljestvo nebesko."
Znači šta tu možemo vidjeti? Možemo vidjeti da ne oni koji kažu Isusu da je on bog, da je on njihov gospodin i bog.
Neće svi on ići. To ne znači da ojdeš u raj. Ako ćeš reći "O, ja vjerujem u Isusa."
Neće svaki koji mi govori "Gospodine, gospodine, ući u kraljestvo nebesko."
Nego onaj koji izvršava volju oca mojega koji je u nebu.
Nogi će mi reći u onaj dan. "Gospodine, gospodine, nismo li u ime tvoje prorokovali?
I u ime tvoje džavle izgonili? I u ime tvoje mnoga čudesna djela činili?"
Znači, opet oni govore, vidi kako smo mi dobra djela napravili.
Ja sam napravio ovo u tvoje ime, ja sam napravio ovo u tvoje ime, ja sam hranio bezkučnika u tvoje ime,
ja sam u kućkoj kuhinji pomagao u tvoje ime i čudesna djela činili kažu.
A tada, čujem ja izjaviti, kaže Isus, nikada vas nisam poznavao.
Idite od mene vi koji činite nepravdu. Šta je Isus rekao? Nikad vas nisam poznavao.
Ne, nekad. Ne poznavao sam vas i sada vas više ne poznajem.
Nego nikad vas nisam poznavao. E sad, da kažem malo prije kad sam rekao vjerovat u Isusa,
puno ljudi kažu da vjeruju Isusa, ali oni opet mješaju djela svoja i vjeru.
Zato sam rekao, nije dovojno malo prije.
Znači, šta se vidi po tom, džaba djela tvoja, džaba sve to.
Kad Isus kaže, nikad vas nisam poznavao.
Kaže Ivan 1.11, k svojima je došao i njegovi ga nisu prihvatili.
A svima koji su ga prihvatili, njima je dao moć da postanu Sinovi Božiji, onima koji vjeruju u ime njegovo.
E sad, prvo da kažem, malo prije smo spominjali volju oca, doći ćemo još na to da vidimo šta je volja oca.
Isus je bio rekao, onaj će ući u kraljestvo nebesko koji izvršava volju oca mojega koji je u nebu.
Doći ćemo na to da vidimo kako možemo doći u kraljestvo nebesko.
E sad, oni kaže ovaj stih da oni koji su ga prihvatili, koji vjeruju u ime njegovo, njima je dao moć da postanu sinovi Boži.
Puno ljudi misli da smo mi svi djeca Božija.
Ili kad Bebu krstiš, onda postaje djete Bože, ili da smo svi djeca Božija, neki relief govore, to nije istina.
Biblija opet nešto totalno drugačije kaže. Onaj koji povjeruje, onaj koji vjeruje u imenjegu, onaj koji povjeruje Isusa, on postaje djete.
Znači, šta su djeca i roditelji? Kakav je to veza? To je veza koja traje za ovim, jel' tako? Znači, bez krajna veza.
Recimo, ja imam čerku. Možete otići u Ivan 6.29. Ja ću vam objasniti malo.
Znači, ja imam čerku. I moja čerka će uvijek biti moja čerka.
Moja čerka ne može promijeniti svog oca. To je nemoguće.
Denka je naša ista i ne ide, šta godda. Može ona reći da nije više moja čerka.
Može ona reći da me ne mrzi. I ipak, ona je zaovijek moja čerka.
Ja imam za svoju čerku zakone određene. I ona se tvudi, naravno, da ih drži.
To ih više drži, što je više poslušna. To ćemo imati bolji odnos, to ćemo biti sretni.
Nije, to ću ja nju više blagosloviti i nagrađivati, to sam ti reči.
Ko se ona ne drži toga, ona će da biti kazna od mene, povisno o zakonu kojoj mi je poslušala, kolika je kazna.
Što gore u stvari je napravila, to je veća kazna. Ali ona i dalje je moja čirka. Ona će uvijek biti moja čirka.
Iso tako je sa Bogom. Kad mi postajemo dio njegovoj obitelji, kad mi postajemo njegovoj dijete, kakogod da mi glupost napravili, kakogod da grijeh mi učinili, mi ne možemo prestati biti njegovoj dijete.
To je nemoguće. Mi možemo biti crna ovca u obitelji, ali to je nemoguće da mi prestanemo biti djete. Čak i da mu kažem "nisi mi više otac", to ne znači da sam ja presto biti njegovoj dijete.
Ako smo jednom njegovoj djete, zaovijek smo njegovoj djete, da ja, nedaj Bože, neku glupost napravim.
On će mene kazniti na ovom svijetu. On će mene tu kazniti. Da, ne znam, da, nedaj Bože, neku ubijem.
Evo će mene neku ubiti ili ću ić u zatvr, ili će me opalit neka bolesćina, ili ću imati, ne znam, prometnu ili nešto.
On će me na ovom svijetu kazniti. Ali neću ići upakao. Neće me postaviti upakao. Neću prestat biti njegovoj djete.
Uvijek sam njegovo djete. Kaže u Hebrejima 12.6, jer koga je gospod ljubi, toga odgaja kažnjavanjem i šiba svakog sina kojih prihvača.
Dakle podnosite stegu Bog s vama postupa kao sa sinovima. Jer koji je to sin koji ga otac ne odgaja kažnjavanjem?
Ako li ste bez odgojnog kažnjavanja koje su svi sudjonici, onda ste kopilat, a ne sinovi.
Eto, u om stihu kaže Bog da on odgaja kažnjavanjem sina kojeg voli.
Znači, on će nas tu kazniti ko mi napravimo ko se mi ne držimo njegovi zapovedi ili zakona.
On će nas ovdje kazniti kao što mi djeco svojo kažnjavamo ako su oni neposlušni nama.
Eto, u tom stihu se to jasno vidi.
A ako vas ne kažnjava, to znači da ste kopilat, to znači da niste njegovi sinovi.
E sad, da se vratimo, vi ste na Ivan 6.29, jel? Ivan 6.29.
To je volja oca.
Isus je odgovorio i rekao im, ovo je djelo Božije, da vjerujete onoga ko ga je On poslao.
Na to su ga upitali, kakav nam onda znak pokazuješ da vidimo i povjerujemo ti.
To možeš napraviti. Naši su očevi jeli manu u pustinji, kao što je zapisano dao im je jesti kruha s neba.
Tada im je Isus rekao, u istinu, u istinu kažem vam, nije vam moj si je dao kruha s neba,
nego vam otac moj daje s neba kruh istinski, jer kruh je Božiji onaj koji silazi s neba i daje život svijetu.
Na to su mu rekli, ospodine, daj nam svakda toga kruha.
Isus im je rekao, ja sam kruh života, ko dolazi k meni, nikad neće ugladnjeti.
I tko vjeruje u mene, nikada neće ožednjeti. Ali rekao sam vam i vidjeli ste me, a ne vjerujete.
Svi koje mi otac daje doćeće k meni, a onoga koji dolazi k meni nipošto neću izbaciti van.
Jer sam sišao s neba ne da bi izvršio svoju volju, nego volju onoga koji me je poslao.
A ovo je volja oca koji me je poslao da od svih koji mi je dao nikog ne izgubim već da ga uskrsnem u posljedni dan.
I ovo je volja onoga koji me je poslao da svaki koji vidi sina i vjeruje u njega ima život vječni.
I ja ću ga uskrsnuti u posljedni dan.
Evo volja oca. Volja oca je da povjerujemo u onoga, da povjerujemo u onoga koga je on bio poslao.
Da vjerujemo u njegovog sina koji je umro za naše grijehe. To je volja sina.
Ne, volja oca nije da mi činimo dobra djela. Kako smo ime tvoje prorokovali, džavno izgonjeli, mnoga čudesna djela činili.
Ne, to nije volja oca. Volja oca je da mi povjerujemo u Isusa i postajemo njegova djeca.
Zato je otac i poslao sina svoga. To je volja oca.
Dolazimo do broja 3. Broj 3. Zadnja točka i najduža točka bi ja rekao.
Broj 3. Povjeri je i vječno je. Povjeri je i vječno je.
To što smo vječno zaovjek njegova djeca, tako je život koji dobijemo od njega je vječan.
Odite u Ivan 6, 47. Ivan 6. Odite u Ivan 6.
Ivan 6, 47-51 kaže, "U istinu, u istinu kažem vam, onaj koji vjeruje u mene ima život vječni."
Znači, onaj koji vjeruje u mene ima život vječni.
"Ja sam kruh života. Vaši očevi su jeli manu u pustini i pomrli. Ovo je kruh koji silazi s neba, da onaj kod njega jede ne umre. Ja sam kruh živi koji je sišao s neba."
Ako jede od ovoga kruha, zaovjek će živjeti. Kruh koji ću ja dati moje je tijelo, koji ću ja dati za život svijeta.
Znači, šta ovdje vidimo, šta nas Isus uči. Onaj koji mene vjeruje, ima život vječni.
Znači, ne kaže onaj koji se ide moliti, onaj koji ide u crkvu, onaj koji traži oprost grijeha, onaj koji je dobar, onaj koji se trudi cijeli život. Ne.
Onaj koji vjeruje u mene, kaže, ima život vječni.
Ne dobit će ga kad umre, ne jednog dana će imać život, nego od tog trena ima život vječni.
Vječno. Što znači vječno? Vječno znači za uvijek.
Vječno znači beskrajno. Znači, ako ti daje život vječni, ga možeš onda ikad izgubiti?
Ne možeš. Ne možeš kad izgubiti.
Ne možeš život vječni izgubiti.
Inače, od početka nije bilo vječno. Onda je život kao i svaki drugi prolazan.
Ali on kaže, od tog trenaka ti povjeruješ, ti imaš život vječni.
On je taj kruh, kaže. Ja sam taj kruh koji sjelazi s neba.
Onaj koji od mene jede, koji mene jede, kaže, nikad neće umrije, nikad neće ugladniti.
Znači, jednom ga jedeš, metaforički rečeno, i nikad već nećeš ugladniti.
Znači, zaovijek si sit.
Ivan 3.14.15 kaže, kao što smo čitali na početku, zato smo čitali Ivan 3.
Zato što tamo ima puno, puno stihova, koji isto to, i kao što je Mojs je podigao zmi u pustini,
tako mora biti podignut sin čovječi, da svaki koji u njega vjeruje ne propadne, nego ima život vječni.
Znači, opet, svaki koji u njega vjeruje ne propadne, nego ima život vječni.
Ivan 3.16, jer je Bog tako ljubio svijet, da je dao svog jedinorođenog sina, da svaki koji u njega vjeruje ne propadne, nego ima život vječni.
Ivan 3.18, ko vjeruje u njega, nije osuđen, ali ko ne vjeruje, već je osuđen, jer nije vjerovao u ime jedinorođenog sina Božega.
Znači, opet, opet, opet, opet nam Biblija kaže šta, šta moramo napraviti da bi išli u raj, da dobijemo život većni,
da budemo u raju zaogijek sa Bogom, da postajemo njegova djeca vjerovati onoga kojeg je posluo,
vjerovati Isusa, vjerovati da je On došao, da je umro i platio za naše grehe i jošo upakao tri dana i tri noća i gorio za nas i uskrsnuo.
To moramo napraviti da bi išli u raj. Ivan 3.36 kaže, ko vjeruje u sina, ima život većni.
Ako ne vjeruje sinu, neće vidjeti života, nego gnjev Božiji ostaje na njemu.
Kaže ostaj na njemu. Slušaj, ili možeš vjerovati u sina i ima život većni i biti djete Božije, ili ne vjeruješ u sina.
Čekate smrt, sigurno smrt i gnjev Božiji je na tebi. Gnjev Božiji je na tebi.
Pa ko to želi? Znači, nema treće, nema ja sam hindu, ja sam budist, ja sam ovo, ja sam ono.
Nema svako svoj raj i svoj pakao. Jedan je raj i jedan je pakao.
Ona je koja vjeruje u Isusa, ima život vječni i on se spasi od pakao.
Svi ostali, ama baš svi ostali, koliko god da se trudili, u šta god da vjeruju.
Na njima ostaje Božiji gnjev jer nisu vjerovali u ime Božijeg sina.
Lako je spasiti se, većina religija u stvari uči da ovisi o tvojim djelima.
Hoćeš ići u raj, moraš biti dobar, moraš se truditi, kako to može? To ne može niko.
Koliko god da se mi trudimo u buduće, kao što smo rekli, mi smo u prošlosti već sagrešili.
Znači mi smo već ispali iz štosa, mi smo već propali, već je gotovo za nas.
Ali kad malo razmislite, zašto je Bog htio da je spasenje teško?
Jel vi stvarno mislite da je Bog toliko zao da On želi da spasenje bude teško? Bude teško ljudima doći do raja.
Pa nije Bog zao, Bog je Bog ljubavi, On nas je zastvorio, On nas sve voli.
On je svog jedino rođenog sina poslao i žrtvovo za čovječanstvo.
Za sve nas, za sve nas, za svaki grijeh je platio, toliko nas je volio.
Bog tako ljubio svijet, co to znači da je Bog toliko volio svijet, cijeli svijet, sve ljude da ga je poslao.
Kako da Bog ne želi da bude težko, da bude put u raj težak.
Ali ljudi jednostavno težko im je prihvatiti, zašto?
Zato što su preponosni, zato što su ponosni i ne žele prihvatiti Boži dar.
Nažalost je tako, iako to glupo zvuči, to je nažalost tako.
Lako je spasiti se i Bog želi da se spasiš.
Bog ti želi i Bog ti daje poplon, ti moraš taj dar samo prihvatiti.
Ivan 4. 10. kaže, Isus je odgovorio, teo je rekao, kad bi znala dar Božiji,
i ko je onaj koji ti govori, daj mi piti, ti bi od njega zatražila i on bi ti dao živu vodu.
Isus je odgovorio, teo je rekao, svaki koji pije od ove vode, opet će ožednjeti.
Ali onaj koji pije od vode koju ćemo ja dati, neće nikada ožednjeti.
Nego će voda koju ćemo ja dati, postati u njemu izvorom vode što teče u život uječni.
Znači, bio je sa jednom nevednicom, je sjedio i on nam zamolio da je grabi vode iz bunara
i rekao je, ako piješ ovu vodu, opet ćeš ožednjeti.
Ali ako tražiš mene vodu, moju vodu, živu vodu, ako jednom popiješ, više nikada nećeš ožednjeti.
Isto stvar je rekao za kruh. Ja sam kruh. Ako mene pojedeš, nikad više nećeš ogladnjeti.
Šta je to? To je život vječni. Ako jednom povjeruješ u njega, to je to. Imaš život vječni.
Ivan 10.27-29 kaže "Ovce moje slušaju glas moje. I ja ih poznajem. I one me slijede. I ja im dajem život vječni.
Te neće nikada propasti. I nitko ih neće oteti iz moje ruke. Otac moj koji mi ih je dao veći od svih i nitko ih ne može oteti iz ruke otca moga."
Koljep stih. Znači opet, Isus kaže "Ja im dajem život vječni i nikada neće propasti. I nitko ih neće oteti iz moje ruke.
Otac moj koji je veći od svih mi je dao i nitko ih neće oteti iz ruke otca moga."
Znači zamisli Bog, stvoritelj svega, nas drži u rukama njegovim. Čvrsto. Čvrsto.
I kako god se mi htjeli istrgnuti ili neko drugi nas htjeli istrgnuti, koji je jači od Boga?
Ko može nas izvući iz ruke Božije? Niko. I kaže "Isus, oni nikad neće propasti." Nikad.
Znači kako god da mi glupost napravili, šta god da mi napravili, mi nećemo propasti.
Isus je već platio za sve naše grehe prije 2000 godina.
I kad malo razmisliš, prije 2000 godina, naše grehe prije 10 godina, 15 godina, 20, 30 godina, kako godina smo stari,
i naše tada današnje grehe, ili buduće koje ćemo napraviti za 30-40 godina,
oni su svi bili 2000 godina u budućnost od kad je Isus bio platio sve naše grehe.
Znači, On je sve grehe cijelog svijeta platio i prošlosti, sadašnjosti i budućnosti.
Nikad niko nas ne može oteti iz njegove ruku. Ona drži čvrsto.
1. Ivanova 5. 10. kaže
Ko vjeruje u Sina Božjega, ima to svjedočanstvo u sebi.
Ko ne vjeruje Bogu, učinio ga je lažljivcem jer nije vjerovao u svjedočanstvo kojim je Bog svjedočio za svojega Sina.
1. Ivanova 5.11.
Ovo je to svjedočanstvo, Bog je nama dao život vječni. I taj život, i taj je život, u Sinu njegovu.
2. Stih kaže, ko ima Sina, ima život. Ko nema Sina Božjega, nema života.
Znači, glasno i jasno nam non stop glori Biblija. Šta moramo napraviti? Nije podijelima.
I vjerujte da to nije sve. Vjerujte da sam ja morao smanjiti svoju listu stihova koji isto glasno i jasno govore.
Da je povjeri. Da imamo život vječin u Isusu Christu. To nije ništa koliko još takih stihova ima.
Znači, spasiti je lako. Spasiti se je lako. To je toliko lako da svako djeteta može raditi. Znači, djeca se mogu spasiti.
I da bude tako lako zato što Bog nije znal, Bog nas vole i On želi da se mi spasimo.
To je njegova volja, njegova volja da se svi spasimo.
Samo što ljude ne žele, lako je, toliko je lako, kol' popiti čašu vode, kao što je rekao,
kol' pojesti komad kruha, toliko je lako, kao uči kroz vrata, kao uči kroz vrata,
toliko je lako spasiti se i ići u radiju.
Odite u Galačane, Galačane 1.3, Galačane 1.3, odite u Galačane 1.3.
Galačane 1.3 govore "Milostvam i mir od Boga Oca i o gospodina našega Isusa Hrista,
koji je samog sebe predao za naše grijehe, da nas izbavi od sadašnjeg zlog svijeta.
Povolji Boga i Oca našega, njemu neka je slava, uvijek i za uvijek. Amen.
Čudim se da se tako brzo odmečete od onoga koji vas je prozvao kristovom milošću na drugo evanđelje,
koje nije drugo, nego ima nekih koji vas uznemiruju i žele izvrnuti kristvo evanđelje.
Isto tako je u današnje vrijeme sa svim tim religijima oko nas.
Negledajte, koju laž će te više vjerovati?
Ona koja je miješana sa istinom i ona koja je totalna laž?
Naravno ona koja je miješana sa istinom.
Koja ja kažem bilo kome da je nebo ljubičasto, oni će mi se pukni smijat u lice, nije ljubičasto.
Ali ajmo reći da je plavo, jer nebo je plavo, ja kažem da je ljubičasto, oni će mi se pukni smijat.
Ali da ja kažem da je nebo plavo, zelenjkasto, tirkizno, ja moram reći da je to sada laž.
Onda naravno da će ljudi prije tome povjerovati. Vrag.
Jel vi mislite da će vam vrag doći sa izgledom vraga?
Ako ga zamišljamo crveni i da će imati trozubac ili što ja znam i izgledati ko neki demon ili što ja znam.
Naravno da neće.
I on neće svako bježati od njega, nego šta? On će ti doći u obliku Anžela.
On će ti doći u obliku nečeg lijepog, nečeg što ćeš u lažu koju ćeš povjerovat.
Zato oko nas, pogotovo puno, zašto ima toliko različitih grana kriščansva, ajmo reći, ništa od toga nije kriščansva.
Nema spasenja u nijednoj od tih religija.
Samo za to što kažu da je Isus, Gospodin Jihov. A šta je rekao Isus?
Nikada vas nisam poznao, odlaba mi, kažete Gospodin, to nije volja od samoga.
Volja je da povjerujete u mene. A to samo jedna prava vjera radi i to je kriščanska.
Cvi ostali nisu, oni miješaju laž sa istinom da bi povjerovali.
Ali svi koju to vjeruju, koji miješaju djela i vjeru, oni idu u pakav nažalost.
Zato sam ja odlučio za ovo, zato ja otvaram svoje usta.
Biblija kaže da sa krova moraš sederati njegovu riječ, da širimo njegovu riječ.
I jednostavno došlo mi je volja i bolilo me srce više da to niko tu ne radi i reko sam neko mora.
Ja znam da će me se izrugati i da će biti problema i da će me se i napadati sa svih strana, da će me zlo napadati za to.
Ali vrijedno je jer neko mora otvoriti usta i širiti Božiju riječ.
Da nastavimo, pošto će me napadati i druge religije.
Vi smo stali galačenima 1.3, rekli smo, ponavljam, čudim se da se tako brzo odmećete od onoga koji vas je prozvao,
pozvao kristovom milošću, milošću, na drugo evanđelje koje nije drugo,
nego ima nekih koji vas uznemiruju i žele izvrmoti kristovu evanđelje.
Islušajte sada ovo, ali ako vam mi ili anđeo s neba propovjeda nekakvo drugačije evanđelje od onoga koje smo vam mi propovjedali, neka bude proklet.
Kao što smo već prije rekli, tako i sada ponovno govorim.
Ako vam ko propovjeda nekakvo drugačije evanđelje od onoga koji ste primili, neka bude proklet.
Zato ćete me vidjeti i na internetu kako govorim loše o tim religijama.
Ja sam prije bio u katoličkoj crkvi, ja sam uvijek vjerovao u Boga.
Kodijete sam ja vjerovao da nešto postoji, ja sam vjerovao u Boga.
I Biblija kaže, onaj koji traži, on će i naći. Onaj koji kuca, otvorićemo se.
Ja sam uvijek znao da postoji, postoji Bog i ja sam ga tražio. Ali ga nisam našao u katoličkoj crkvi.
Nisam ga tamo našao, jer oni izvrnjuju, izvrnjuju evanđelje.
I šta kaže Biblija? Neka budu prokleti. Oni koji izvrnu, izvrčuju evanđelje Bože, neka budu prokleti.
Nadalje kaže, zar sada uvjeravam ljude ili Boga? Ili nastojim li ugoditi ljudima?
Jer ako bi još i ljudima ugađao, ne bi bio sluga Kristof.
Znači, mene ne zanima šta će ljudi govoriti. Mene absolutno ne zanima šta će ljudi govoriti.
Mala kolecina ljudi će poslušati što govorim i povjerovače u Isusa i povjerovače koji je put u raj i ići će u raj.
Hvala Bogu izbog. Ma da je jedna osoba, prijedno je, jedna duša da ne ide u pakao i da ne gori za cijelu vječnost.
U pakao 24 sata bez prestanka. Ne mogu ni zamisliti kako je u pakao.
Imamo nažalost i prijatelje stare i obitelji koji nisu bili spašeni, koji su vjerovali u guposti koje se uče.
Nažalost, krpa ljudi, većina ljudi će ići u pakao.
I imamo obitelj koji je u pakao. Ja ne mogu ni zamisliti da su oni trenutno tamo dole i vrište i dalje.
Odkad su umrli, ja umrli su već godinama.
Da oni vrište non stop i nema pauza, nema odmor, nema sna, nema milosti više.
Dolje kad si dolje, gotovo je, goriš za uvijek.
I to nekad ne volim o tom razmišljati.
I zato, zato to radim. Evo zato.
Jel puno ljudi u zadnje vrijeme, pogotovo u zadnjih godina, su tako egoistični postali i govore da niko nije dobar.
Mrze ljude, više vole životinje nego ljude.
Pa nije tako, više vole životinje nego ljude i kažu da su ljudi svi glupi.
"A dobro ti si toliko dobar, svaka ti čast, eto ti si dobar."
Pa svi smo mi loši.
Ali zato ja ne želim gledat kako ljudi se uništavaju i uništavaju djecu i brakove i život i onda na kraju još i odu u pakavu.
Ako ja sam dobio, kao i svi drugi, ako mi znamo istinu, sam ne želimo istinu širiti da se i drugi ljudi spasi.
To je to zašto sam ja tu sapočeo.
Zašto sam ja počeo propovjedati?
Da, zašto sam učio propovjedati?
To jest, počeo propovjedati.
Rimljanima 10-14 kažem, kako će dakle prizvati onoga u koga nisu povjerovali?
Kako će povjerovati onoga za koga nisu čuli?
A kako će čuti bez propovjednika?
Evo razloga. Evo razloga.
I sad puno ljudi će reći, šta ti znaš?
Šta ti znaš?
Jesi ti išao učiti teologiju?
Jesi godinama studirao bibliju? Nisam.
Ja imam, ja sam spašen, imam duha.
Biblija kaže da, u trenutku kad se spasiš,
kad povjeroviš u Isusa i postaješ njegovo djete,
Bog nam šalje duha svetu koji je u nama.
I on me vodi kroz pisma.
A ovi koji nisu spašeni,
džaba se oni zvali svečenicima, dekanima,
kakogodih biskupima, kakogodih želite nazvat.
Emi smješno izgledaju, izgledaju ko neki čarobnjaci,
smješno izgledaju, ali o tom ćemo jedan drugi put.
Imam ja puno, puno od toga govoriti o katoličkoj crfi,
kakaj to nema veze sa Biblijom, ali oni nemaju pojma o Bibliju.
Zašto? Evo, veću vam zašto.
Prva Korenčanima 2.12-14 kaže,
"A mi nismo primili duha ovoga svijeta",
znači postoji i duh i ovog svijeta, koji je zao,
"Nego duha koji je odboga, da bi smo mogli upoznati ono
što nam je odboga darovano. To i govorimo ne riječima
što ljudska mudrost poučava, nego što poučava
duh sveti, uspoređujući duhovno s duhovnim.
A naravni čovjek ne prima ono to je od duha Božjega,
jer je to za njega ludost i ne može to upoznati,
jer se to duhovno prosuđuje." Znači, to se,
Biblija se duhovno prosuđuje. Biblija je riječ Božja.
Biblija se duhovno mora uspoređivati i shvatiti ju možeš
samo ako imaš duha sveta koji ti otvara oči i razum
i daje ti da shvatiš to. Oni koji nemaju duha svetoga
nego imaju duha ovoga svijeta, oni ne mogu shvatiti Bibliju.
I oni mene ne mogu ništa poučavati. Ja sam Bibliju čitao deset,
ma više od deset puta, ne znam više, ne znam, ne brojim,
ali čitam joj svaki dan i Biblija i ja sami
i Bog će me učiti kroz Bibliju šta je točno a šta nije.
A ne tamo neki svečenik koji, em, kriva crkva, kriva vjera,
krivi put u raj, svečeni si bi trebali biti oženjeni,
štuju Kipove, štuju Mariju koja nije Bog.
Ali kažem, o tom ćemo drugi put, ne želim sad da odemo drugom temom.
Negod za završimo. Završno pitanje, odite u djela apostola.
Djela apostola 16. Odite u djela apostola 16.
Znači ponavljamo, broj 1, nitko nije pravedan.
Kupovje se zove jednom spašen, uvijek spašen.
Broj 1, nitko nije pravedan. Broj 2, nije podijelima.
Broj 3, povjerije i vječno je.
Znači, ako jednom kaže Biblija,
onaj koji vjeruje u ime njegovo, ima život vječni.
Znači, vjeruje broj 1 u Isusa, kao drugo ima,
neće dobiti nego toh trena ima i treće, život vječni.
No tako, znači, beskreno.
Završno pitanje iz Biblije, djela apostolka 16.30.
Ako ovo nije jasno, onda ne znam šta je.
Osovno pitanje koje se svako pita.
Zatim ih je izveo van i rekao
"Gospodo, to moram činiti da se spasim."
Eto, crno na bjelo to pitanje.
Što moram činiti da se spasim?
A oni su rekli
"Idi u crkvu, idi moli se, idi drži se zapovjede, idi na ispovjet."
Jel su to rekli?
Pogledajte dolje šta su rekli.
"Vjeruj u gospodina Isusa Krista pa ćeš biti spašen ti i tvoj dom."
Kratko i jasno, "vjeruj u ime Isusa Krista pa ćeš biti spašen ti i tvoj dom."
I ponavljam, nevjerujte da je postojao.
I muslimanije vjeruju da je on postojao i da je bio prorok.
Ne, ne, ne, ne, ne.
Ja i mi vjerujemo u ove naše političare da ih samo tako nazovem, da budemo dobri.
Zar mi vjerujemo o tim političarima?
Mi vjerujemo da oni postoje, ali naša vjera nije u tim političarima, jel tako?
E, pa obrnu to mora biti s Isusom.
Mi ne samo da moramo vjero da on postoji,
nego njegova žrtva, njegova savršena žrtva je dovoljna da mi idemo u raj.
On je umro za nas, žrtvovo se za nas, umro za nas,
platio naše grehe i uskrsno, u to moramo vjera.
Ona je koju vjeraju u to, ima život većni, kaže.
Tolko o tome, nadam se da sam bio jasan,
ima još puno, puno, puno, puno stihua koji govore istu stvar,
ali nisam htio i satima po tomem, tako da ja mislim da je dovoljno.
Tako da, puno hvala, pomolimo se.
I onda ćemo još opijevati koju pjesmu i otpušteni smo.
Dragi gospodine, hvala ti za tvoju riječ,
hvala ti za tvoje učenje, hvala ti za Duhog svijeta kojeg si nam poslao,
kojeg nam šalješ kad se spasimo, koji nam otvara razom
koz'kojeg vidimo jasno tvoju riječ i svačamo.
Hvala ti za tvoju riječ i što je polko jasno,
i hvala ti za sve ljude koji su spašali i koji su naspašavali,
da bi mi mogli ostale ljude spašavati.
Hvala ti za duh tvoj, duh snage tvoje i ljubavi koji mi je natjero da propovjedam.
A makar se ja ponizio, ja se moram poniziti, a ti se moraš uvaličati.
Moj dragi gospodine, pomozi ljudima, otvorim oči, molim te i uši,
da im razum i krkosrce, pomozi da svate da su većina nažalost
na putu upakao i kako da se spasa i dobio vječan život.
I pomozi da u sljedećim godinama tu gradimo o svoju pomoć,
zajednicu, crku u našoj regiji, koja će okreniti ovu regiju na opačke
i da šaljemo i širimo tvoje evanđelje svuda, od svaku državu, ne samo kod nas,
nego svim okolim državama koji razumijo naš jezik.
Jer Isus je umro za sve nas, ne samo za našu državu, nego za svaku osobu.
Palati puno, budi s nama, blagoslovinas i volimo te.
U ime Isusa Krista sa tebi molimo, amen.