Idemo na Otkrivenje 22, čitamo tijelo poglavlje kao inače, poglavlje 22, zadnje poglavlje u bibliu.
Privenje 22 kaže "i pokazao mi je čistu rijeku vode života bistru kao kristala, gdje je izvire od pestolja Božjega Jagančeva.
Usred njegove ulice te s jedne i s druge strane je stablo života koja rađa 12 vrsta plodova i svakog pojedinog mjeseca daje svoj plod,
ali iće stabla za ozdravljenje narodima i neće više biti nikakvog prohledstva i predstolje Bože i Jagančevo,
bit će u njemu i sluge ćemo njegove služiti i gledati lice njegove, a ime će im njegove biti na čelu i noći onlje neće biti
i neće trebati svječa ni svjetla sunčeva jer ih Gospodin Bog obasjava i kraljeva će uvijek i za uvijek.
I rekao mi je, ovo su riječi vjerne istinite i Gospodin Bog svetih proroka poslao je anđela svojega
da pokaže svojim slugama što se uskoro treba dogoditi.
I evo, dolazim u brzo, blažen onaj koji drži riječi proroštva ove knjige.
I ja, Ivan, vidio sam ovo i čuo.
I kad sam čuo i vidio, pao sam da iskažem štovanje pred nogama anđela koji mi je to pokazivao.
Tada mi je rekao, pazi, ne čini to, jer ja sam sluga sudrug tvoj i braće tvoj proroka i onih koji drže riječ ove knjige.
Štuji Boga i rekao mi je ne zapečati riječi proroštva ove knjige jer je vrijeme blizu, koji je nepravedan, neka i dalje bude nepravedan.
It koji je okaljan, neka i dalje bude okaljan. It koji je pravedan, neka i dalje bude pravedan. It koji je svet, neka i dalje bude svet.
Evo dolazim u brzo i nagrada moja sa mnom da dam svakome prema njegovim dijelima.
Ja sam alfa i omega, početak i svršetak, prvi i posljedni, blaženi su oni koji izvršavaju zapovjedi njegove tako da mogu imati pravo na stavlo života i na vrata mogu uuči u grad.
A vani ostaju psi i vracari i bludnici i ubojice i dolopoklonici i svatko ko voli i čini laž.
Ja, Isus, poslao sam Anđela svojega da vam ovo posvjedoči pod crkvama.
Ja sam Korijen i izdanak Davidov, isjajna i utarnja zvijeza, a duh i mladenka govore dođi.
Itko čuje, neka kaže dođi, neka ona itko je žedan dođe. Itko hoće, neka uzme vode života besplatno.
Jer svjedočim svakome, ko čuje riječi proroštva ove knjige, kod ko ovo me što na dodaje,
bog će njemu na dodati pošasti zapisano u ove knjizi.
Jako to oduzimo od riječi knjige, od ovog proroštva, bog ćemo oduzeti udijov iz knjige života
i svetog rada i onoga što je zapisano u ovoj knjizi.
Onaj koji je ovo svjedoči kaže, doista dolazim u brzo, amen.
Da, dođi Gospodine Isuse. Miloz Gospodina našega Isusa Krista, sa svima vama, amen, pomoći se.
Lagi Gospodine, hvala ti za ovu nedelju, hvala ti za ljepi tjedan koji smo imali,
hvala ti za spašenu dušu koja se spasila ovaj tjedan opet, slava tebi za to,
hvala ti za tvoju riječ koji možemo čitati i hranice, s njom je svaki dan i s kojom pokazuješ svoju volju.
Molim te, daj ljudima uši da čuju oruku, daj meni usta da govorim, govori kroz mene,
daj mi hrabrost, znanje, mudrost, razumljivanje tvoje knjige i da jasno i glasno propovjedam tvoju riječ danas.
Slavimo te, budi s nama, volimo te jako i sve radimo u tvoje ime kao i molimo se u tvoje ime. Amen.
U redu, današnja propovjed se zove Anđeli koji su ljudi. Anđeli koji su ljudi.
Na to što postoje Anđeli koji nisu ljudska bića, a postoje Anđeli koji su ljudi.
Pa ćemo to sad proći, danas zajedno.
Kako je satim? Dobre, okej.
Znači, odmah da objasnijem. Anđele se često spominje od postanka do otkrivenja.
Ali ljudi se zbune jer u stvari postoje Anđeli koji su ljudi i Anđeli koji nisu ljudi.
Zašto? Zato što riječ Anđeo jednostavno znači glasnik ili vijestnik.
Nekog ko donosi vijesti ili kog se nekog šalje da donosi vijesti ili glasnik.
Zato je Anđeo nekad čovjek koji je glasnik Božiji, a nekad je glasnik neljudsko bijiče.
Znači nešto drugo, čo nije čovjek.
Primer, nekad vidimo u Bibliji Anđele sa krilima koji lete.
Nekad znaje imati četiri ili šest krila, to su tako zvani kerubini ili serafini.
To naravno nisu ljudska bijiča.
Nijih nekad Biblija zove bijičima ili zvijerima. Oni nisu ljudski.
Ali danas pričamo o ljudskim Anđeovi.
Sljedeći put ćemo, sljedeći put je Božić, ali nakon toga ćemo
o Anđelima koji nisu ljudi, ali danas ćemo o Anđelima koji su ljudi pričati.
I sada se pitaš da li opće postoje Anđeli koji su ljudi?
Šta sada to sime želiš reći?
Evo, otkrivenju sad gdje smo bili, otkrivenju 22.6. Odite do šestog stiha.
Otkrivenje 22.6. Šta smo čitali?
Čitali smo u stihu 6-10. I rekao mi je, ovo su riječi vjerne istinite.
"Sv. Proroka poslao je Anđela svojega da pokaže svojim slugama."
Što se uskoro treba dogoditi. Ko su tu sluge njegove?
Sluge njegove smo mi, pašene ljudi.
"A poslao je svog Anđela da nam pokaže." A ko nam to pokazuje?
Ko nam to piše? Ivan. On je Ivana poslao.
Njemu je dao sve te znakove i vidđenja. Da on to piše.
Znači, Ivan, on zove s Ivana Anđela svojeg. Njako je Ivan Osoba.
Evo, dolazim u brzo, blažen onaj koji drži riječi proroštva ovoj knjige.
I ja, Ivan, vidio sam ovo i čuo.
Ivan je njegov anđel u tom slučaju.
I kad sam čuo i vidio, pao sam da iskažem štovanje pred nogama Anđela koji mi je to pokazivao.
Anđelu, Ivanu, on je glasnik, inače on je prorok, on je...
Njemu je Isus poslao drugog Anđela da mu pokaže sve to i Ivan se bacio pred nogama Anđela.
Tada mi je rekao, "Pazi, ne čini to!" Anđel priča Ivanu, "Pazi, ne čini to jer ja sam sluga, sudruh tvoj i brače tvoj proroka i onih koji drže riječi ove knjige, tuj Boga!"
I rekao mi je, "Ne zapečati riječ i prorošto ove knjige jer vrijeme je blizu."
Ivan je u ovoj priči toliko bio impresioniran, što taj čovek njemu pokazuje i govori, da je pavna koljena, da ga štuje.
Šta je rekao? On nije ništa posebno, on nije neki bog ili nešto. On je čovek koji možda preživio, pa je ušao u raj i bog ga je poslao kao svog vjesnika, glasnika.
Znači, iliti druga reći, anđela, da pokaže Ivanu to, propovjednike i bratnije, kaže "nemoj, ja sam brat tvoj, prorok su drug", kaže "nemoj me štovat".
Imamo riječi, recimo "evangelist" ili "evangelizator". To je osoba koja prepovjeda evanđelje, ili ti "eva šta je evanđelje, evanđelje je dobra ili radosna vijest".
To znači ta riječ evanđelje, dobra ili radosna vijest.
Koja je dobra ili radosna vijest u evanđelju? To što je Isus platio naše grjehe, što mi ne moramo ništa činiti, mi im samo moramo vjerovati u njega.
Vjeruji i bitiš spašen, onaj koji povjeruje u jedinorođenog sina ima vječan život. To je radosna vijest.
Mi ne moramo se mučiti, ne moramo raditi za to, ne moramo ništa, sve je odrađeno.
Mi samo moramo uzeti vodu i popiti, uzeti kruh i zagrijst. I imamo život vječni.
To je radosna vijest, zato se to zove evanđelje.
Kad idem van i propovjedam ljudima kako se mogu spasiti ko što radim, to onda znači evanđelje, evangelizira.
Znači korijen te riječi evanđelje. Ev - anđel, ev znači dobro, dobro.
Anđel znači glasnik ili vjesnik, evanđelje.
Evangelist znači dobar glasnik, dobar vjesnik, onaj koji donosi dobre vjesti, evangelist ili evangelizator.
Znači otok dolazi anđel, vjesnik.
Možemo vidjeti ko je taj anđel iz odkrivenja 22, jer ako čitimo pogledajte 21 i 22 zajedno, možemo vidjeti o kom se točno priča.
Odite u odkrivenje 21, samo jednu stranicu nazad.
Odkrivenje 21.9. kaže, došao je k meni jedan od sedmorice anđela koji imaju sedam čaša punih sedam posljednih pošast, te progovorio sa mnom, govoreći,
dođi je ovamo, pokazat ću ti Madenku, ženu Jagančevu i od njegove me u duhu na goru veliku i visoku pokazao mi taj veliki grad, Svet Jeruzalem, gdje silazi s neba odboga.
Znači, taj anđeo je čovjek koji ga je Isus poslovao, ovaj koji drži sedam čaša.
Znači, on je živio jednom među nama, bio je ispašen, sluga Božiji, prorog možda i on je dobio kad je došao u raj, dobio je posol da drži jedan od sedam posljednih pošasti.
To je baš klub posao, držati poša s Božiju u ruci i njega je onda Bog poslao da pokaže Ivanu da se mora desiti.
Znači on je bio isto jednom prorog Božiji. Znači to je čovjek.
Idemo dalje, odkrivenje od 21.15, odijete sa mnom malo niže, uz tih 15 i kaže
"A onaj ko je govorio sa mnom imao je zladnu trsku da bi izmirio grad i njegova vrata i njegove zidine i grad leži na četiri ugla i dužine, mu je toliko koliko je i širina.
Izmirio je grad trskom, 12.000 stadija, dužina i širina i visina su mu jednaki.
Izmirio je zidine njegove, to 44 lakta prema mjeri čovječoj, to jest anđevskoj.
Znači kaže čovjekov lakat, šta je čovjekov lakat, koja je to mjerna jedinica.
Vrha prstiju do lakta, to je lakat, to je jedan lakat.
Izmirio je kaže lakat prema mjeri čovječoj. Znači vidimo jasno da je i taj isto čovjek.
Kako zna kakav ćemo mi dobiti posao ako budemo služili Bogu, šta će nas očekivati u raju.
Idemo još malo unazad u Otkrivenje 19.
U Otkrivenje 19, idemo.
U Otkrivenje 19.9 kaže i rekao mi je, zapiši, blaženi su oni koji su pozvani na svatbog u Ozbu Jagaimčevu.
I rekao mi je, ovo su riječi istinite, Božije. I pao sam pred noge njegove da mu iskažem štovanje.
A on mi je rekao, Pazi, ne čini to, sluga sudru sam tvoj i braće tvoje koje imaju svjedočanstvo isusovu.
Bogu iskaže štovanje jer svjedočanstvo isusovu duh je proroštva.
Znači, opet tu on hoće štovati Anđela i kaže, Anđel, njemu nemoj to radit.
Ja sam samo Anđel, ja sam sluga kao što si i ti. Nisam ja ništo posebno.
Boga štu i samo se Bogu moramo hlanjati. Ne nekim kipovima, ne nekim drugim ljudima,
ne nekom ko se zove otcem, jer jedan je otac u negu, a ne neki vruhovni vođa religijozni koji kaže da je on otac.
I nemu se ne moramo hlanjati, nikom se ne moramo hlanjati nego Bogu.
Kaže Bogu iskazi što vanje, Bogu se jedinom hlanjaj, nikom drugom.
I ovdje vidimo o isto, u otkrivenje 17, odite opet malo unazat.
U otkrivenje 17 stih 1 kaže "I došao je jedan od sedmorice anđela koji su imali sedam čaša
i progovorio sa mnom govoraoći, dođe ovamo, pokazat ću ti sud nad velikom bludnicom što sedi na mnogim vodama".
Znači, odite sad samo u otkrivenje 2 i 3, otkrivenje 2 i 3, na početku I.
Znači, šta opet, o čemu pričamo danas?
Većina ljudi kad pričamo o anđelima zamišljavaju neka egzotična stvrenja koja, ne znam,
lete koja imaju krila, hrubine, safire ili šta god, o njima ćemo sljedeći put.
A danas se fokusiramo na anđele koje su ljudi, koje su božiji glasnici.
Njih Bog koristi kao svoje anđele. O njima razgovaramo danas.
Vidimo svaki put, kad je Ivan mislio štovati neke anđele, oni ne kažu ne, ne, ne.
Mi smo sluge, boga štuhi, ne nas.
Anđeli smo, kada rekli smo, glasnici, vjesnici.
Nekog ko Bog šalje ili ko govori božiju riječ, to je glasnik ili vjesnik.
Ko je šalji vjesti koje Bog ima za ljude. To je anđel.
Znači, otkrivenje 2 i 7. Tu se radi o 7 pismama za 7 različite crkve.
Znači, 7 pismama za 7 različite crkve.
Znači, Isus je tu rekao Ivanu da on napiše 7 pismama za crkve in onda da ih šalje.
I sad otkrivenje 1 i 11 kaže, što vidiš, napiši u knjigu i pošalji 7 crklama koje su u Aziji.
Danasnja Turska je to bila, jel? Danasnja Turska je tada bila Azija.
Ali, obitelj, šta vam tu oču pokazat. Ali kad odemo u pisma, pisma nam kaže, kažu da nisu za crkve.
Mislim, jesu, ali ne direktno, nego naprimjer, u Otkrivenju 2.1 kaže "Anđelu Efežanske crkve napiši".
Znači, je za crkve, ali direktno je za, u tom trenutku, u tom stihu "Anđelu Efežanske crkve".
Kada čitamo Poglavlje 2 i 3, nekad piše u jedini, nekad piše množini, jer nekad piše cijeloj crkvi, a nekad određenoj osobi crkve.
Ovisi, recimo, ako neko nešto zlo radi, onda o to je osobit priča, a nekad direktno "Anđelu crkve" piše.
Znači, ko je "Anđe u crkve"? A to sad neki "Anđe u čuvar" koji je nad crkvom, ili šta, o čem se tu radi? Ne.
Kada priča sa Anđelom, ima zaprepaščujuće i prijekorne riječi direktno prema tomu Anđelu.
To znači, nije za nekog Anđela, nekog bića, nego za čovjeka, za čovjeka to kaže.
Znači, za propovjednika te crkve, njemu govori te malo prijekorne riječi, njega kori.
Zašto? Zato što on donosi vijest crkvi. On je glavni u crkvi, mislim, glavna osoba u crkvi je Isos.
Isos je glava crkve, ali postoje njega, on šalje svoga pastira da on čuva ovce svoje
i da on hrani ovce njegove s njegovom riječu, kao njegov glasnik on radi, kao anđeo.
Znači, propovjednik ili ti pastor, on je u crkvi anđeo Boži.
Znači, prijekorne riječi tom čovjeku, jer on donosi vijesti crkvi, on je glasnik te crkve.
Znači, propovjednik, pastor, koji donosi riječ Božiju, koji uči crkvu, on uči crkvu o riječi Božiju.
Er, kao što pastor radi, kao što propovjednik radi, kao što vjesnik radi Božiju, tako radi crkva.
Sve se uzdiže ili pada. Ovisno ovodstvo. I to ne samo crkvi, to svuda.
Ako je vođa dobar i dobro radi, onda će svi dobro radi. Ako je lošo vođa, onda će svi loše radi. To je uvijek tako.
Kad kralj Izraelov u starom zavjetu loše radi, sve ide prema dnu, kada kralj u judi loše radi, onda su svi počeli služiti drugim bogovima i kipovima.
Zato što je kraj bio loš. Kad je loš pastor ili propovjednik, loša je crkva. Znači kad ima problema u crkvi ili među ljudima, propovjednik mora pomoći i riješiti te probleme.
U zbožio riječ, kroz božio riječ, ne sa svojim nekim idejama, nego kroz božio riječ.
Bog ima vjesti u ovom slučaju direktno za njega, kako je ono rekao.
Anđelu Efežanske crkve napiši, ali šta, on će slati to pismo u crkvu svima, da vidim.
Znači, Bog ima direktno vjest za njega, za propovjednika, ali ne priča privatno samo njemu.
Nije da se on sad moli, sad čuje neki glas, o, anđelu moje, Fežranske crkve, ovo napravi, ovo napravi.
Jel tako ljudi mogu izmišljati, joj, meni je bolj, reko da ja ovo radim, da ja ono radim, ne, ne, ne, ne postoji to.
Bog je njemu reko, ali pismo je za sve, da svi mogu vidjeti i čuti. Znači, otvoreno mu je poslao pismo.
Nije propovjednik, neki posrednik među ljudima i Boga, kako katolice znaju učiti.
Joj, ja sam imao otkrivenje, Bog je meni govorio da mi moramo ovo, da mi moramo ono.
Ne, Bog ne govori na taj način, ovo je riješ Božja i tu On nama govori taj njegova volja.
I nema drugog posrednika između Boga i ljudi osvim Isusa.
Isus je posrednik, niti je Marija, niti je ona neka gospa, ona je grešnica kao i svi ostali.
Jer su svi sagrešili i nedostatni su slave Božije. I ona je grešnica, Isus je za nju, za njejne grehe umrlo.
I nije ona bila djevica zaovjek. Nakon što se Isus rodio, on je imao puno stvaraj polubranča.
Ali to je propavlja za jedan drugi put.
Jedan je posrednik. Mediatrix nije gospa neka, Marija posrednica.
Zato se ne moramo nju i moliti, nego Bogu se molimo u ime Isusova.
Kaže jer je jedan Bog i jedan posrednik između Boga i ljudi, čovjek, Christ, Isus.
Zato nije dano privatno samo pastoru crkve, nego cijeloj crkvi je pismo to dano.
Da svi čuju i vide Božiju vijest i volju. Znači da svi čuju, cijela crkva, od Boga direktno, a ne od tu nekog pastora koji bi mogao svašta izmišljati ili propovjednika.
Znači konstantno je, u Otkrivenju 2.1 kaže Anđelu Efežamske crkve napiši.
U Otkrivenju 2.8 i Anđelu crkve u Smivnji napiši.
I tako dalje, i tako dalje, da sad ne gledamo nonstop tauristu.
Anđelu napiši, Anđelu napiši.
Anđeo je Božiji glasnik koji govori, pošto ja sad vama govorim,
Božiju riječ, tako je i propovjednik, občenito, glasnik Božiji.
Otite u Hebraima 13, Hebraima 13.
Znači, će sad iz Hagaje, Hagaje 1.13 kaže,
"Tada je Hagaje, glasnik gospodnji, po gospodnjoj poruci,
ovako rekao narodu, govoreći, ja sam s vama, govori gospod."
Znači, Hagaje, čovjek je glasnik Božiji, šta to znači?
To znači da je anđeo. Znači, ako je glasnik Božiji, to znači da je anđeo.
O njemu, znači, on nije neki anđeo, neko živo biće koji je, možda ne znam,
ko leti i odjednom se samo spustio na zemlju i o njemu ime Hagaje. Ne, ne, ne.
Nego, o njemu možemo i čitati u knjizi Ezra i Nekemije, da je on stvaran čovjek,
jel' on je bio propovjednik, on propovjeda Božiju riječ.
On je glasnik ili anđeo Božiji. To je Hagaje.
Piše glasnik gospodnji po gospodnjoj poruci.
On je anđeo gospodnji, glasnik gospodnji koji razglašuje gospodnju poruku.
To je Hagaje u ovoj situaciji.
Ošli ste u Hebrejma 13. Hebrejma 13, prvi stih kaže
"Brato ljublje neka traje, ne zaboravljajte ugostiti tuđince,
jer tako su neki neznajući ugostili anđele."
Znači, kad vam dođe neka osoba koju nikad niste vidjeli,
budite dobri prema njoj. Morate biti dobri prema tim osobama, iako ih ne znate.
Budite dobri, jer ne znate možda je ta osoba anđelo, možda je to anđelo gospodnji.
Znači, kaže da pazite kad vam se obrača nepoznata osoba, jer bi to mogalo biti anđelo.
Imamo priče iz Starog zaveta kad se nepoznate osobe pojave.
Recimo u postanku 18 kad tri osobe dođu pre čanator Abrahamog.
Abraham odmas kače pozdravlja ih, poslužuje ih, pitate "oće jesti, oćete piti?"
Dobro se ponaša prema njima. Na kraju se ispostavi da je to bio gospodin doslovno došao i s njim dva anđela.
Anđela je Isus poslal u Sodom i Gomorod da ih uništi.
Ali je Isus samosto s njim, gospodin je samosto s njim i pričao s njim.
Znači u tjelesnom ubliku je došao Isus kod Abrahama i pričao s njim.
Iako Abrahama to nije znao, Abrahama nije znao ko je to i dobro se je ponašao prema njima.
Gostio je na kraju gospodina. Imamo je tako i recimo u postanku 19 o tim anđelima.
Znači to izgledale su ko ljudi, oni su bili ljudi koji su došli i Lotih je na kraju pozval kod sebe u kuću
i ispostavilo se da su to bili anđeli koji su došli po njega da ga izbave prenešto se uništi ovaj grad.
Ako sam rekao malo prije da su oni uništili Sodom i Gomoru, nisam to tako mislio nego da dođu tamo i da izbave plota.
I Bov je naravno uništio Sodom i Gomoru.
Ili recimo u grobu Isusovu kad je bio čovjek savu bijelom komuňa izgledao.
To je isto bio anđel, to je bio anđel, a nisu znali. Nekad se može desit tako nešto.
Ako se ne bi moglo desit, mislim gledamo sad novi zavjet, novi zavjet.
Ako se tako što ne bi moglo desit, onda taj stih ne bi imalo smisla.
Ne bi imalo smisla. Tako da u 22. i 25. godine i dalje je to moguće.
Da mi sretnemo neku nepoznatu osobu kad traži pomoć koja pita nešto.
Budjete dobri prema toj osobi. Budjete dobri i otvoreni.
Lijepo s njom pričate. Jel nikad ne znate? Možda Bog šalje anđelo.
Žene, zaboravljajte ugostiti tuđince jer tako su neki neznajući.
Či nisu oni znali, ali su se dobro ponašli prama s njima.
I šta su na kraju napravili, ugostili su u anđele.
Udite u Matej 22. Matej 22.
Malo me grulo boli danas, kada mi se tegnilo nešto tu.
Matej 22. Matej 22. 29. do 33. kažu.
Izvosim je odgovorio rekaoši, varate se, neznajući pisma ni snage Božije.
Jer po uskrsnuču, niti se žene, niti se udaju, nego su kao anđeli Božiji u nebu.
A što se tiče uskrsnuča mrtvih, niste li čite li ono što vam je Bog rekao govoreći
Ja sam Bog Abrahamovi, Bog Izakovki, Bog Jakovljevi.
Bog nije Bog mrtvih, nego živih. A kad je mnošto o to čulo, zapanjilo se njegovim naukom.
Znači, uskrsnuču, niti ćemo se ženit, niti udati, nego ćemo biti svi kao anđeli Božiji u nebu.
To vrijedi za osobe koje su umrli i u raju su. Znači oni su sad ako anđeli u nebu.
Šta to znači? To znači da oni služe Bogu, oni su njegovi glasnici i vjesnici.
A i anđeli, i oni koji nisu ljudi, oni se ne žene i udaju da to isto priča za sljedeći put, za jedan drugi put.
Odite u izlazak 3, idemo malo u stari zavjet i malo ćemo pričati sada o drugoj temi.
Malo ćemo pričati o drugoj temi. Znači dosad smo pričali o anđelima koji su ljudi, ima toliko primjera u biblijim da bi mogli satima tu stajati i pričati o anđelima koji se pojavljuju, izgledaju kako kao ljudi.
Sada želim pričati o jednom drugom anđelu koji je čovjek, a to je Isus Krist i on je anđel, on je čovjek, on je i bog i čovjek.
On je neki polubog, neki demigad, neki polubog kao u grtskoj mitolodriji ili šta ja znam. On je 100% čovjek i 100% bog.
Ali njega se naziva u starom zavjetu anđelom gospodnjima. Nekad je Isus u starom zavjetu često nazvan anđelom gospodnjima, čo to znači?
To znači, glasnik Boži, otac je slao svog anđela, ne samo u novom zavjetu, jel tjelesno, bio je on, Isus postoji zaovjek i odovje, Bok postoji zaovjek i odovje, Bok postoji kao otacin, Duh, svet i trojstvo, odovjek i zaovje.
Tako je on i prije već slao svoga sina, kao svoga ljestnika, kao svoga anđela. Nije svaki put, kad vidimo u starom zavjetu anđel gospodnji Isus, automatski ne znači to da je svaki put.
Anđel gospodnji je glasni, i propovjednici su bili glasnici, rekli smo još.
Ali često je to Isus. Evo primjer, u izlasku 3.2, kad je ošao moj sje pričat sa gorećem grmom,
u izlasku 3.2 kaže, "U to se anđel gospodnji pojavio pred njim u gorećem plamenu, usred grma, a on je promatrao i gled, grm je plamenom gorio, ali grm nije sagorijevao."
Odete dolje do 5. stiha, tada mu je rekao, "Ne približuj se ovamo, izluj svoju obuću s nogu jer mjesto na kojem stojiš sveto je tlo."
Nadalje mu je rekao, "Ja sam Bog oca tvojega, Bog Abrahama, Bog Izako i Bog Jakovlje, a moj si je sakrio lice svoje jer se uplašio promatra ti Boga."
Znači šta kaže tu? Na početku kaže, "U to se anđel gospodnji pojavio i dolje u 5. kaže, "Ja sam Bog oca tvojega."
A to brojno šta si onda? Anđel gospodnji ili si Bog? Jedno i drugo, zato što je Isus, jedno i drugo.
To je možda bilo ljudima u starom zavjetu malo zbuljujuće, razumjeti. Kaka kontradicija? Jedno ili drugo?
A mi po novom zavjetu znamo da postoje otac, sin i duh svijeti. Malo nam je jasnije, otvarno smo oči, došli smo do nekih saznanja koje oni možda nisu znami.
I sad vidimo o čem se radi. Anđel gospodnji kaže, "Ja sam Bog." Znači, u Isusu pričamo ovdje.
Ako mi ne vjerujete, pokazat ću vam dalje. Još jedan primjer, izlazak 23.
Izlazak 23.20, tu Bog priča Moisiu prije nego što uuđu u kanan, u obječanu zemlju.
Kaže on, "Evo, pred tobom, znači pred tobom, ili ti pred svim Božim narodom,
evo, pred tobom šaljem Anđela da te čuva na putu i dovedete na mjesto koje sam pripravio.
Pazi na njega i budi poslušan glas u njegovom, ne izazivajte ga jer vam neće oprašljati prije stupe jer je u njemu ime moje.
Znači otac kaže, u njemu je ime moje. O kom pričamo? O sinu u njegovom, on je Anđel, Anđel Gospodni, Isusu opet pričamo.
On je slal Isusa pred njih u kanan. Idemo sad u Jošu, jer tu sad ulaze u kanan u obječanu zemlju.
Idemo vidjet tu osobu koji je Bog poslao pred njih. Znamo moj sje na kraju nije ušao u obječanu zemlju.
On je prije toga umro, ušao u nebo i Jošu je Boži narod doveo u kanan.
Idemo u Jošu 5, Jošu 5.13. Jošu 5.13 kaže
I dogodilo se kad je Jošu bio kod Jerihona da je podigao oči svoje i pogledao.
I glede, čovjek stoji nas uprot njemu s iskusanim mačem u ruci svojoj.
Jošu je došao k njemu i te mu rekao, jesi li ti za nas ili za naše protivnike.
A on je rekao, ne, nego sam došao sada kao zapovjednik vojske gospodnje.
A to je Jošu pao na lice svoje i skazao što vanje.
Te mu rekao, to kaže moj gospodin svome slugi, sad tu možemo svašta vidjeti.
Prvo, pitan jesi li za nas, znači Jošu pita, jel, zapovjednika vojske gospodnje.
Jesi li ti za nas ili za naše protivnike?
On je odgovorio ne, kakav je to odgovor? Nije te pitao, da je ne pitanje nego, jesi li za njih ili za nas?
On kaže ne, ne kaže. On je zapovjednik vojske gospodnje.
Kaže ako je tu neko za nekog, kaže vi ste za mene, a ne ja za vas, vi ste za mene.
I kaže on je zapovjednik vojske gospodnje, on ih vodi, on je vođa, jel, naš vođa.
A nadalje, ako mi dalje ne vjerojte, kaže u Jošua 5.15, znači sljedeći stih, a zapovjednik vojske gospodnje rekao je Jošuji,
"Skini oboču s nogu svojih, jer je to mjesto na kojem stojiš svetu." Jošuji je učinio tako.
Znači, šta vidimo ovdje? Vidimo istu stvar, tu on rekao, al tako, iz Goruča grma, tamo je Isus pričao, i sada tu isto vidimo, istu stvar.
Vidimo zapovjednika Božije vojske, je Isus, on je našo bođan, vidimo da ih on vodi, vidimo da je Jošo a njega štovao i on je prijimao štovanje.
On je prijimao štovanje, on nije rekao ne, ne, ne, ne, ne čini to, ja sam sudrog tvoj i sluga tvoj i braće tvoje, ne, ne, ne, nije rekao isto tako.
Ovaj, vođa vojske je prijimo hvalu ovaj štovanje, kako prijima štovanje, kog se jedino mora štovati, a Boga.
I isto je rekao kao je Anđo Gospodnji iz Grma koji je rekao ja sam Bog, ne, prilazi, skini svoju odječu, jelo, skini svoju obuču.
Ne odječu, skini svoju obuču jer je mjesto na kojem stoji sveto.
Isto to je tu rekao Jošuji. Znači to je ista osoba, to je opet Isus.
U Hebrejima 2.10 kaže da je Isus zapovjednik ili predvodnik našeg spasvenja.
Kaže jer dolikovalo je njemu, znači Hebrejima 2.10,
jer dolikovalo je njemu radi kojega je sve i po kojemu je sve,
da u privođenju k slavi mnogih sinova, kroz patnje,
učini savršenim predvodnika njihovog spasenja.
Čekom pričamo, o Isusu pričamo.
Odite u suce 13, odite u suce 13.
Ok, ja ću dotacitati djela apostola 7.3.7, 7.37 kažem.
To je onaj Mojsije koji je rekao Sinovima Izraelovim, proroka poput mene, podjeći će vam Gospodin.
Bog vaš od braće vaše, njega slušajte. Tu priča o Mesiji, o Isusu priča, Pasitelju.
Zato su Ivana Krasitelja pitali, je se li ti taj prorok?
Da nastavimo u apostolima kaže, stih 308.
To je onaj koji je u pustinje bio u crkvi s Anđelom koji mu je govorio na Sinajskoj gori i s očevima našim.
Onaj koji je primio žive objave da ih predava nama.
Znači opet kažem pričaju s Anđelom koji je mu govorio na Sinajskoj gori.
Koji je pričao s morisvijem na Sinajskoj gori, a Bog u slučaju Isusu.
Da ponovimo o čemu pričamo. Pričamo o Anđelima koje su ljudi.
Pričamo o Anđelu Gospodnjem koji je čovjek, Isus Krist.
To smo vidjeli dosad od toga. Anđel Gospodnji se pojavio u grmu i reko je "ja sam Bog".
Vidjeli smo da se pojavio kao zapovjednik vojskih Gospodnjih koji ih je vodio u obječanu zemlju i prihvaća štovanje.
Kaže istu stvar kao i Anđe Ugromu. U sucima 13 možemo još jednom vidjeti Isusa u starom zavjetu kao Anđela Gospodnjeg.
Prije nego što se Samson rodio, to je on obječao njegovim roditeljima da će se rodit Samson, izbaviti ih od filistejaca.
Suci 13-17-123 kaže
Zatim je Manoa rekao Anđelu Gospodnjem "kako ti je ime da ti možemo iskazati čast kad se ispune tvoje besjede?"
Na toga je Anđe u Gospodnjihu pitao "zašto pitaš za moje ime, budući da je ono tajno?"
Ovo je zanimljivo, to je rekao da je tajno.
Tako je Manoa uzao Jariča s jestivom žrtvom, te to na stjeni prijel Gospodu.
Anđe je učinio nešto čudesno, a Manoa i žena njegova su to gledali.
Jer se dogodilo kad se plame sa žrtvenika počeo dizati k nebu da je Anđe u Gospodnji bio uznesen u tom plamenu sa žrtvenika.
Na to su gledali i Manoa i njegova žena te su pali na zemlju, na lica svoja.
Anđe u Gospodnji nije se više pojavljivao Manoa i njegovi ženi.
Tada je Manoa spoznao da je to bio Anđe u Gospodnji. Tada je Manoa rekao svoje ženi
"Sasigurno ćemo umrijeti zato što smo vidjeli Boga."
No, žena mu je rekla da je Gospodinu bilo drago ubiti nas.
Ne bi iz naše ruke primio žrcu paljenicu i jesti u žrtvu.
I ne bi nam pokazao sve ovo, niti bi nam ovo vrijeme sve ovo izrekao.
Što je bio izrekao? Če imati sina.
Obječali su im da će dobiti sina Samsona.
Če neće imati sina ako će ih ubiti.
Zato kaže nemojte se brinzi, nećemo umrijeti. Moramo dobiti sina.
Boga nam je rekao. Ako Boga nešto kaže, to je onda tako.
Odijete sada u postanak 32. Sada ćemo to spojiti u drugi slučaj.
Jer ako kažete "Maja ne znam, Adrijane."
Samo zato što je Manoa mislio da je to Boga, da je to gospodinja je rekao.
"Joj, kako ćemo mi živjeti?" Kvadali smo ga u lice.
Ipak je imao malo glupo zamisle, morala je njegova žena ga ukoriti.
I reći, "Epa, šta nam je sada urećao? Neće on to napraviti ako je naše milost očima njegovim."
Razlog zašto mislim da je to još jedna pojava gospodina, kavandža gospodnji,
to je spojava Isusa u Starom zavjetu jer to možemo usporediti s drugom pričom iz postanka 32.
Postanak 32.23.30 kaže, "Tako je Jakov ostao san i ondje se jedan čovjek krvao s njim do svanuča dana.
Kad je vidio da ga nije nadvladao, dotaknovo mu je čašicu na bedru, te se bedrena čašica Jakovljeva isčašila dok se bio s njim krvao.
Zatim mu je rekao, "Pusti me jer dan svice." A on mu je odgovorio, "Neću te pustiti dok me ne blagosloviš."
On ga je opitao, "Kako ti je ime?" A on je odgovorio, "Jakov." Tada je je rekao, "Neće se više zvati Jakov, nego Izrael.
Jer si se kao knjez najjačao s Bogom i s ljudima i nadvladao svi."
Zato ga je Jakov zamolio i rekao, "Molim te reci mi ime svoje."
A on je odgovorio, "Zašto me pitaš za ime moje?"
Znači opet tajno. I onda ga je blagoslovio. Znači tu imamo sličnost.
Tamo je bilo tajno i tu mu ne želi reći.
Tako je Jakov ostav sam i onda se jedan čovek krvao s njim, dosvanuča dana.
A mjesto onome Jakov je nadjenuo ime "Penuel", jer sam vidio Boga licem u lice i život mi je pošteđen.
"Penuel" znači dostovno lice Božije, to znači ta riječ "penuel", lice Božije.
Kaže, jer sam vidio Boga licem u lice i život mi je pošteđen kao Jakov.
Kaže Jakov, odite u Hoseju 12. Ovo je paradoks u starom zavjetu, ovo je zbunjujuće i ljudima nije bilo jasno.
To kada dođe do novog zavjeta, to postaje jasno u novom zavjetu. Zašto?
A to što je Bog rekao moje sju, nitko ne može vidjeti moje lice i ostati živ. To je otac.
Bog otac rekao, nitko ne može vidjeti moje lice i ostati živ.
Od njegovoj svjetlosti, od njegovog sjaja, od njegovoj savršenosti, nijedna osoba ne može pogledat Boga u lice i ostati živ.
To je nemoguće. Mi bi u istog trana umrli. Ne bi naše tijelo, naše grešno tijelo to izdržalo.
Zato je i Samsonovo otac je rekao, joj umrjećimo da smo gledali Boga u lice.
Da, gledali su Boga u lice, ali Isusa su gledalo u lice.
Isto tako i Jakov. On se hrvao s jednim čovjekom, kaže, i kaže onda nadječavao je Boga.
Kim se hrvao? Sa Bogom se hrvao, sa Isusom se hrvao, sa Isusom se hrvao.
I zato je nazao Penuel jer je vidio Boga lice-mo lice.
Mi odsa ne možemo vidjeti lice-mo lice, ali Isusa možemo gledati lice-mo lice.
Prije Hošeja ću vam još čitati izlaska, izlazak 3.3.18.
Kad su bili Mojsije i Bog na gori gore, kaže Mojsije njemu,
na to je rekao, znači Bogu, zahlinjem te, pokaži mi svoju slavu.
A on je odgovorio, dopustit ću da sva moja dobrota provođe ispred tebe
i pred tobom ću objaviti ime Gospodnje.
I bit ću milostiv ko me hoću biti milostiv.
Iskazat ću milostadže onome ko me hoću iskazati milostadže.
Još je rekao, ti ne možeš vidjeti moje lice jer me nitko ne može vidjeti i ostati živ.
Zatim je Gospod rekao, evo postoji mjesto pokre mene te ti stanem na stijenu i dogodi će se dok moja slava bude prolazila
da ću te staviti u usjek stijene i svojom ću te rukom pokriti dok ja ne prođem.
Zatim ću ruku svoju maknuti pa ćeš me vidjeti od ostraga ali lice moje se ne može vidjeti.
Znači šta tu vidimo? On je stavio Moesija u usjek stjene, znači između dvoje stjena ovako ga je stavio i pokrio moje lice sa rukom svojom da ne vidi.
Znači ne može vidjeti nikako, ne može vidjeti Boga u lice.
I kad je prošao, znači ajmo reći tu je Moesije i stavio Bog, otac je stavio svoju ruku ovako i kad je prošao maknio je svoju ruku.
Maknio je svoju ruku i Moesije iz stjene vidio samo njegovu pozadinu, pozadinu je vidio.
Moga ga vidjeti samo od ostraga i to je nešto vidjeti Boga od ostraga.
Ali lice kaže ne možeš me vidjeti. Doktora jedna kad mi pogledaš u lice bruto umro si.
Što je najjače, što je fora. Kada je Moesije vidio i spustio se sa gore lice mu je toliko svjetljilo.
Lice mu je doslovno svjetljivo. Moesiju je lice svjetljivo zato što je vidio Boga.
Moesiju je toliko lice svjetljivo da ljudi nisu mogli gledati i moramo je staviti pokrivalo na lice.
Da, zato što je toliko bio sjajan. Samo zato što je pogledao Boga od ostraga pre dobro.
Ali u drugim pismima ima kad ljudi pričaju sa Anđelom gospodnjim licem u lice ili u postanku 18.
Gdje gospodin priča sa Abrahamom kad dva Anđela odu prema Sodom i onda piše da je Abraham pričao sa gospodom.
Sa gospodom, ne nekim gospodinom ili gospodom, nego sa velika slova piše.
Gospodom, to je Juhu, Vuhu. Gospod, Jahve, ovaj ne Jahve nego Jehova, to je Jehova.
Pitali se u stanu zavodnitu kako nije umro, zato što je Isus Bog.
Bogu odsu se ne može vidjeti u lice, da ponovim, a Isusu Bogu se može vidjeti u lice.
To nije kontradikcija, ali protu riječi. Ako prihaćaš trojstvo, sve ima smisla.
Trojstvo se mora prihvatiti. Ako ne prihaćaš trojstvo, onda nema smisla.
Ako kažeš samo jedna osoba, Bog, onda nema to ništa smisla.
Pošena 12.3 kaže, već u utrovi brata je svoga uhvatio za petu, pričamo ovdje u Jakovu.
I u snazi svojoj se s Bogom nadjačavao, a s Anđelom se nadjačavao i nadvladao.
Kakav Anđel? U postanu koji je pisalo čovjek, a ovdje kaže Anđel, ovdje ga zove Anđelom. Znamo o togo, o Isusu priča.
Plakao je i molbe mu počivao. Našao ga je u betelu. Betel znači, doslovno ta riješ betel, znači dom gospodnji.
Tako je jako nazvao to mjesto betel, to je dom gospodnji. To je mjesto gdje Jakov uzel kamenje za jastuk i gdje je vidio da legne kad je je išao prema Labano.
I gdje je vidio stepenice koji idu u nebo, kako Anđeli se spušta i rižu u stepenici. To je to mjesto, to je nazvao betel, to znači dom gospodnji.
Ajmo to sad polako i sigurno pročitati jer je jako bitno. Da, s Anđelom se nadjačavao i nad vladao. Plakao je i molbe mu upučivao.
Kome? Anđelu, Isusu. Našao ga je, koga? Anđela u betelu i on je s nama govorio.
Ko je sad s nama? Našao ga je, pričao je njemu, plakao je njemu, Anđelu, Isusu i kaže i on je s nama govorio.
Ko je sad tu s nama? Pa trojstvo, trojstvo, otac, sin i duh svijeti. On je s nama. On u kontekstu znači s nama.
Baš gospod, bog nad vojskama, gospod je spomen njegov. Kako kaže s nama je razgovarao, to znači to kaže bog, s nama je razgovarao.
Recimo, u postanaku 1.26, pa malo pričamo o trojstvu. U postanaku 1.26, skoro zna početku, znači šta je to?
A to uopće druga strana ili to prva strana? Samo da vidim.
Zadnji stih 1. stranice, postanak 1. stranica, postanak 1.26, i Bog je rekao, načinimo čovjeka na sliku svoju, na našu priliku.
I neka ima vlast nad ribama morskim, i na pticama nebeskim, i nad stokom, i nad svom zemljom, i nad svim mazovima što gmižu po zemlju.
Ko nast, kakva množina? Pa otac, sin i duh sveti. Oni su tri osobe, ali je jedan dog. Tu bi židovi i muslimani bi se tome smijali i rugali.
Oni koju vjeruju u prve knjige bi bili, u vjeruju u početak Starog Zavijeta, ako oni govoren, jel tako.
Židovi i muslimani kažu, oni vjeruju u početak te prve knjige u Moesija. I nene kaže, oni bi rekli to nije mi kao množina, više ljudi, nego bi kao kraljesko mi donesite nama to.
Ili kako je kraljca engleske kad je znala govoriti, nismo zabavljeni. A jedna je osoba i kaže za sebe množini.
Problem je, to nije postojalo do engleske. To da sebi govoriš u množini.
To u starim povjesnim knjigama ne možeš nigdje naći, kao prvo.
Kao drugo, Biblija sama govori ako u množini pričaš sebi.
Ako čovjek priča sebi u množini da je pun zlih duhova.
Da ne krenem sa ovim današnjim dejdem, to neću ni ispomenjati.
Najbolje to je za jednu drugu propovjet, u to neću ulaziti.
Ali je i pak, židovi neće prihvatiti.
Iako odmah u postanku jedan kaže, načinimo, mi načinimo.
Ko? Samo je Bog postojao, niko i ništa drugo nije postojao.
I kaže, načinimo čovjeka na našu. I opet oni to neće prihvatiti.
Neće oni do istine prihvatiti i gotovo.
Recimo, ako kažu, ne, to nije to.
Ok, onda idemo u postank 3, dvije stranice dalje.
Odmah u postanku 3 kaže, još jasnije, postank 3 22 kaže,
tada je gospod rekao, evo, čovjek je postao kao jedan od nas,
tako da razpoznaje dobro i zlo.
Ko je to jedan od nas?
Opet, potacijin Duh svijeti, znači više od jednog,
a onda ne bi rekao jedan od nas, ako je samo jedan, ne bi više od jednog, jedan od nas.
Znači, vidjeli smo u Hošeri da je Jakov pričao s nama.
Ko je s nama? Až gospod.
Bog nad vojskama, gospod je spomen njegov, kaže u sljedećem stihu.
S kim se hrvao? Sa nama? Ne, nije, se sa svima njima hrvao.
S jednom osobom se hrvao.
Onda se hrvao s Bogom ocem, istog tredana kad bi pogledao oca, bum, butovo, već ga ne bi imao, već bi umruo.
Ali s Isusom, sa Anđelom, reko je, sa čovjekom se hrvao, sa Anđelom se hrvao.
Pa Anđelom, gospodnjom se hrvao, Isus još jednom.
Glasno, jasno, za stihom, za stihom jasno, sve ima smisla.
Sa Isusom se hrvao, ali je s nama pričao.
Znači, sa jedan Bog, tri osobe, s nama je pričao.
Ajmo pričati malo o zaminicama, košto je s nama i s njim.
Zaminice su šta? Znaju i djeca u školi.
Zaminica kao ja, ti, on, ona.
Kada se njih koristi u priči, oni moraju imati neko predhodnika.
Predhodnik je ono što dolazi prije, pa da znamo za što se odnosi ta zaminica.
Šta je predhodnik? Pred, onaj ko je ispred, i hodnik hoda.
Znači, dolazi ispred. Dolazi ispred čega? Zaminice.
Nećemo pričati priču i početi sa "on je to učinio" i šta bi se postavilo "ko je šta učinio".
Nemo smisla priča kako kljeniš priču "ne, on je to učinio" i "ko je šta učinio".
Ne možeš koristiti odmah zaminice. Moraš prvo imati predhodnika.
Moraš reći "susjed moj je ušao u trgovinu i on je učinio" i onda se već zna "okej, aha, pričamo o susjedu".
Ne možeš ti odmah upočeti "on je", nema ne bi imalo smisla.
Ako je sa zamjenicama u postanku? Načinimo čovjeka na sliku svoju a našu priliku.
Aći moramo imati prethodnika. A koji je prethodnik u toj priči?
A Bog je prethodnik. Bog je načinio čovjeka na svoju sliku.
Ajmo, dobro, ja mislim da je to jasno i neću tu sa previše o tom pričaju završimo, polako.
Odijete u druge korinčane 5, druga korinčana 5.
Neću se previše zadržavati, na tome vrijeme mi isto teče.
Odijete u druge korinčane 5.
A ja ću vam dati još samo par bonus točka, do tada da ne potraje predugo.
U postanku 48 Abraham priča o Anđelu koji ga je odkupio od svakog zla, priča o gospodu Isusu u Sanom zavjetu.
Malahija zove Isusa glasnikom, da objasnim. Malahija 3.1.
Malahija 3.1. kaže, evo šaljem svoga glasnika, ovo je u ovom trenu Ivan Krstitelj, jer kad se pojavi u Novom zavjetu, to se citira.
Ovo je šaljem svoga glasnika i on će put predamnom pripremiti i doći će izdenada u hram svoj gospodin koga vi tražite.
Ko? Ko je došao u hram? A Isus je došao u hram.
Baš glasnik savjeza u kome uživate. Evo ga dolazi, govori gospod nad vojskama.
Znači imamo dva glasnika ovdje. Imamo dva glasnika ovdje. Imamo Ivana i imamo gospodina ko je došao u hram, to je Isus.
Ali tko će podjeti dan njegova dolaska? I tko će obstati kad se on pojavi?
Jer on je kao oganj ljevačev i kao sapun bjelilaca. On će zasjesti kao onaj što ljeva i pročišćava srebro.
Očisti će sinove levije i pročisti će ih kao zlato i srebro da mogu prinositi gospodu prinos upravednosti.
Usput rečeno Malachi, tj. Malachija. Znači to ime Malachi na hebrejskom, znači "moj glasnik" ili "andrzeo moj".
To znači to ime Malachija. Znači u knjizi glasnika, znači knjizi Malachije, glasnik Malachija piše da Bog šalje glasnika Ivana Krstitelja pred njegovim glasnikom koji je Isus.
Zanimljiva stvar, ne zaboravimo o poznatu priču iz Danijela i tu se vidi jednom Isus u cjelesnom omliku da je došao, Anđe u Gospodnji.
Danijel 3.23, znači kad Šadrak, Mešak i Abadnego nisu se klanjali kipu od Nabokonozora, nisu se klanjali kipu, mi znamo jedna od deset zapovjedin, nemoj se klanjati.
Služim Bogovima i negri se klanjati kipovima, to je grije. Vidimo u starom zavijetu, šta je stvari zavijet?
Boži narod čtuje Boga, oni se miču od Boga i klanjaju se kipovima, Bog ih kažnjava.
Oni se vraćaju Bogu, onda krenu opet služiti Služim Bogovima i klanjaju se kipovima, Bog ih kažnjava.
I to ti je stari zavijet u tri rečenice. Znači šta, tu u Šadrak, Mešak i Abadnego se nisu tjeli klanjati kipu, i ako je to bilo, oni su morali.
Znači, moralo se onaj ko to ne napravi bačenje u žarenu peč.
I dolazimo sad prenešto su bačeni u žarenu peč, kaže, a ova trojca ljudi, Šadrak, Mešak i Abadnego, pali su svezani u peč ognjem užarenom.
Tada se kraj na Buhodnozor prenerazio i žurno ustao i progovorio i rekao svojim sagradnicima, nismo li bacili tri svezana čovjeka, tri čovjeka svezana u središte ognja?
a oni su odgovorili i rekli kralju, istina kralju, a on je odgovorio i rekao, gledaj, ja vidim četiri čovjeka odrešena, kako hodaju sred ognja i ništa im nije naštetilo
a četvrti je izgledom sličan sinu Božemu, znači i ovdje je Isus, to je zaključak, to je pouka u tom svemu
prva, ne zaboravljajte u gostiti tuđince, jer tako su neki neznajući u gosti li Anđale, čalenj se, ali naravno, treba vam biti uvijek dobri i prema nepoznatim osobama, ko zna, možda je Anno
ali najveća je da, čak nakon što umremo, Bog ima posla za nas, da radimo
nećemo sjediti na nekom oblaku sa Pelenom i svireti harfu, kako se to zamišljaju, mali neki Anđelčići bebasi
kao prvo, bebasi i Anđelčići, ja ne vjerujem da postoji anđeli koji su u obliku bebe
jer ja mislim, to je sad moja mišlja, ja ne znam, ali ja mislim da, kod gode da je anđelu, da će biti u oko 30. godina košto je Anđel, košto je Isus bio kad je umro
da je onda je to njegovo slavno vrijeme, ja mislim da ćemo im biti svi oko 30 godina, ali to je sad moje mišljenje
i svako će imati službu, neki će služit povisno kako si služio na ovom svijetu koliko si radio, a neki će s njim vladati
u zadnjem mi stranici, recimo onaj koji trudi, ispašava i propovjeda i bude poslušan, drži zapovjed i radi sa Boga ovdje, on će ga kaže nagraditi, kada smo čitili na početku
evo me stižem uskoro i nagrada ide sa mnom, nagradu donosim sa mnom, svako ima po svojim djelima, znači ovisno koliko radiš za njega, koliko propovjedaš, koliko si spasi osobe, koliko služiš, koliko će te on nagradit
i kaže bi bila da ćemo mi jednog dana s njimi vladati nad gradovima i zemljama, neki manje, neki više
druga korinčina ima pet, tamo sam vas poslavao ako se ne varam, druga korinčina ima pet, osam, osam kaže
i puzdajemo se i radije bismo htjeli biti odsutni od tjela te biti nazočni koji gospodina
zato se i trudimo da budemo ugodni da mu da njemu, da mu budemo ugodni, bilo nazočni ili odsutni
znači mi se trudimo, ja se trudim da ja budem ugodan njemu da on bude zadovoljan sa njima
da on kaže, dobro si napravio vjerni služe, da on bude zadovoljan sa nima da me blagoslovi na ovom svijetu
i da me blagoslovi na onom svijetu koji dolazi, zato to radimo
da, nazočan ili odsutan da on bude zadovoljan, zato to radim i ja, kao što i taj stih kaže
trudimo se i radimo za gospodina da mu ugodimo, da bude zadovoljan sa nama
što se više trudimo imat ćemo i bolju poziciju kad smo s njima
naravno, fora je razmišljati u tome što nas čeka i što bi smo mogli raditi
jer će neki i vladati nad gradovima i državama, neki manje, neki više
ko znaš šta će biti, možda ćemo održati jednu od sedam pošasti
čaša pošasti Božija na kraju svijeta, ko zna?
znači, ponovim, Anđeli i gospodni su glasnici gospodni
u ovom današnjem slučaju smo pričali o ljudima, znači Anđeli koji su ljudi
koji šire njegovu dieć, koji propovijedaju njegovu dieć
proroci Božiji koji šire njegovu volju
prorok? šta je prorok? prorok je nekako proriče koji govori ljudima Božiju riječ, Božiju volju, njegovu riječ
šta je ovo nego njegova riječ? a šta je prorok? onaj koji izgovara
prorok je anđel, prorok je glasnik, prorok je vjesnik
i sad će biti neki ljudi koji će mi već pisati, već vidim
a šta ćeš reći da si ti prorok Božiji?
pa po ovome jesam da, po riječi Božija jesam
jer svi koji propovijedaju njegovu riječ, ne svoje, ne moje riječi, ne moje izmišljotine
i što ljudi želeću, nego onaj koji propovijeda Božiju riječ, čistu Božiju riječ
nje prorok Božiji i rado ću mu služiti i širit njegovu volju, ne svoju volju, ne radi se o mojoj volji
da je moja volja, ja bi ležao na kauču i palio bi si tv i čekao bi ručel da odam našto jest
to je moja tjelesna volja, a moja duhovna volja je služiti svome oce, Bogu, mom stvoritelju
i to sad po ovim putem i radim, i da, ovim li svih koji propovjedaju Božju riječ su proraci
a svih koji propovjedaju neke druge riječi, jedno što ljudi žele još slušaju, to su lažni proraci
završimo s tjime polako, da vidimo po koje sati, završimo s tjime
pomolimo se, dragi Bože, hvala ti na ovoj lekciji i hvala ti na tvoje riječi koja
klasno i jasno može razložiti sve to i koje nam pogaže
da stoji i vičak Anđeli koji su ljudski i koji nisu ljudski
govori nam o Anđelu Gospodnjem koju u većini slučajeva
ne u većini nego puno slučajeva, Isus koji je došao i hvalati
što možemo učiti tvoju riječi što je zabavno i zanimljivo
učiti tvoju riječu, osavršena tvoja riječ koja je bez greške
i nema kontradicije, nego samo trebamo sa znanjem
i sa vjerom pročitati i sve ima smisla, sve ima smisla
dragi i droži i hvalati, jako je zanimljivo
i jako je donimljivo jednostavno učitati riječ tvoju
u kojoj je snažna i močna i zanimljiva
i jednostavno se vidi da je to Božja riječ, da nije čovjek izmislio.
Prvo se sve te godine, tisuće godine se pisao i je toliko autora
i jednostavno sve može samo od sebe objasniti.
Puno ti hvala na tvoju riječ i hvala ti da me ne koristiš
kao slugu svoga, kao vjesnika svoga, kao anđela svoga
da širim tvoju riječ ovdje, u ovoj maloj zajednici,
uopćenito, na internetu, u državi, svim tim regijama okolo,
svi koji razumaju riječi moje, hvala ti, nisam zaslužao i dalje
mi koristiš, hvala ti puno i pomozi da me i dalje služiš,
da još i puno, puno više ljude spašavamo i da puno
propovjedi propovjedam i da širim tvoju riječ i da još širim sa krovova,
glasno i jasno, bez stida, bez srama, da se ičega bojim,
jer ako si ti samom, ko može biti protiv mene.
Slajem te i zahvaljajem ti, daj nam jedan lijepost atak dan,
budi s nama, čuvaj nas od zla i u ime i se sakri se sve tebi,
moje noće, moje amen. Ok, odpjevajmo još jednu pjesmu.