U redu, idemo u Hebreje 2.
Hebreje 2, lijepo pjevanje.
Hebreje 2, idemo selo poglavlje kao inače.
Hebreje 2, poslanice Hebrejima, poglavlje 2.
"Kažem, pok toga moramo još više paziti na ono što smo čuli, kako to ne bismo propustili,
jer ako je riječ po anđelima izgovorena bila čvrsta, te je svaki prijestup i neposluh primio pravednu plaču,
kako li ćemo mi izbjeći ako zanemarimo toliko spasenje, koje najprije počeo govoriti gospodin,
a za nas su ga potvrdili oni koji su ga čuli.
I Bog kao je su posvjedočio i znakovima i čudesima i različitim silnim djelima
i darovima Duhar Svetoga po svojoj volji, jer nije Anđelima podložio svijet koji dolazi kojem mi govorimo,
ali je netko negdje posvjedočio govoreći što je čovjek da ga se spomenješ ili sin čoveči da ga posječuješ.
Učinio si ga tek malo manjim od Anđela, ovjenčao si ga slavom i čašču i postavio ga nad djelima ruku svojih.
Sve si podložio pod noge njegove, jer pošto mu je sve podloženo, ništa nije ostavio što mu nije podloženo.
Ali sada još ne vidimo da mu je sve podloženo, nego gledamo Isusa Krista, nego gledamo Isusa koji je učinjen malo manjim od Anđela,
dok smrt ne patnje slavom i čašču i bio ovjenčan da bi milošću Božijom da svakoga okusi o smrt,
jer doliko volo je njemu radi koje ga je sve i po kojemu je sve, da u prvorođenju, privođenju slavije mnogih sinova
kroz patnje učini savršenim predvodnika njihovog spasenja, jer i onaj koji posvečuje, i onaj koji su posvečeni,
svi su odjednog, jer se zbog toga razloga ne stidi zvati ih bračom, govoreći "Tvoje ću ime navještati brači svojoj usred crkve,
pjevaću ti hvale i ponovno ja ću se uzdati u njega i opet, evo ja i djeca kojoj mi je dao bog".
To iše budući da su djeca sudjonici tijela i krvi, tako je i sam u tome sudjelavao da smrču uništi onog koji je imao vlast smrti,
to jest džavla i izbavi one koji su u strahu od smrti cijelog svojeg života bili odvrgnuti ropstvu,
jer se doista nije zauzimao za anđove, nego se zauzimao za svjeme abrahamovo.
Zato je trebalo da u svemu postane sličan braći, da bude milostv danivjeran veliki svečenik
u onome što se odnosi na Boga, da bi izvršio pomirbu za grjehi naroda.
Jer u čemu je sam trpio kad je bi iskušavan može pomoći onima koji su iskušavani?
I hvala ti što si nam dao lijepi novi dan, hvala ti za zdravje, hvala ti za sposenje,
hvala ti što si nas doveo do vam moj i hvala ti što mene koristi za slugu svoga.
Napunime Duhom Sveti mi dajmo snagu i hrabrost, dotakni mi usne da hrabro i mudro govorim,
izgovaram tvoju riječ da hranim i sebe i druge ljude, ovce tvoje, da širim tvoju riječ i istinu
kako bi ljudi učili, poučili se i da bih privukao s tujem riječu k tebi.
Slavim te, budi s nama, molim te, i u ime Iseza Christa, s tebi molim, očemo je, amen.
U redu, danasnja propovjed, idem odmah pročitati ovo što smo sada čitali, Hebrajima 2.7 kaže
"Učinio si ga tek malo manjim od Anđela, ovjenčao si ga slavom i čašču i postavio ga na dijelima ruku svojih.
Sve si podložio od noge njigove, jer pošto mu je sve podloženo, ništa nije ostavio što mu nije podloženo.
Ali sada još ne vidimo da mu je sve podloženo, nego gledamo Isusa koji je učinjen malo manjim od anđela.
Zbog smrti, patnje, slavom i čašću je bio ovjenčan da bi milošću Božijom za svaku ga opustio smrt.
Tako kažu stih 7-9 i s time da kažem naziv propovjeri danas je "anđeli koji nisu ljudi". Danas pričemo o anđelima koji nisu ljudi.
Prije dva tjedna smo pričali u propovjeri o anđelima koji su ljudi. Pričali smo šta riječ "anđe" uopšte znači. To znači "glasnik" ili "vjesnik".
I da postoje anđeli koji nisu ljudi o kojima ćemo danas pričati. I anđeli koji su ljudi koje Bog šalje kao svoga glasnika, vjesnika.
To su njegovi svjedoci, ajmo reći, i to su njegovi proroci. Oni prorokuju riječ Božiju. Šta je riječ Božija? Riječ Božija Biblija.
I to što je Bog njima rekao, to reci ljudima, to je njegova riječ. On je to izvovorio, što znači oni prorokuju njegovu riječ.
Znači kad propovjedaš i prorokuješ Božiju riječ, to je Anđeo. Anđeo recimo je neke crke, prorok ili pastor, propovjednik te crke.
To što ja radim je sada proricati Božiju riječ, to je prorokovanje. Znači, u tom smislu ja sam sad Anđeo Božiji kao čovjek.
Anđeo, pričali smo Anđelima koje su ljudi, i recimo pričali smo i u Anđelima kad piša Anđeo u gospodinju i kako je to i Isus, u čestim slučajima je o takom.
I danas pričamo da potpunimo tu sliku da kad čitate bibiliju i vidite da piša Anđeo da možete svatiti i porazumiti o čem pričamo tu, o kakvom stvorenju, da li o čovjeku ili o nekom drugom živom biću.
Danas ćemo upotponuti sliku kad čitate. Danas pričamo o Anđelima koji nisu ljudi.
Uvijek u stihu koji smo čitali možemo vidjeti dokaz da postoje Anđeli koji nisu ljudi jer kaže učinio si ga tek malo manjim od Anđela.
Tu pričao Jezusu da kad je Jezus došao na zemlju on je tu došao u obliku čovjeka i on je bio tu čovjek.
Znači malo manji od Anđela i da učinio si ga tek malo manjim od Anđela to što smo čitali otira iz psalma.
To je psalam inače. Znači tu u Hebrajima pričao Jezusu a u psalmu pričao ljudima, opće nito.
Jel psalam 8.3 kaže, kad promatram nebesa tvoja, djelo prstiju tvojih, mjesec i zvijezde koje si odredio, to je čovjek da ga se spominješ i sin čovjeći da ga posječuješ.
Jesi ga učinio tek malo manjim od Anđela, te ga ovjenčao slavom i čašču, dao si mu vlast na djelima ruku svojih, sve si postavio po noge njegove.
Znači tu pričao o ljudima, opće nito, o nama svima, a u Hebrajima pričao direktno o Jezusu.
Znači vidimo da su ljudi malo manje od Anđelma, prema Hebrajima 2 i prema psalima 8.
Odimo dolje u stih 16, od Hebrajima 2-16.
To opet pričao Jezus, kaže jer doista nije uzeo na ase prirodu Anđela,
nego je uzeo na ase sjeme Abrahamu, zato je trebalo da u svemu postane sličan brači,
da bude milosrdan i vjeran velik svečanik u onome ko se odnosi na Boga, da bi izvršio pomirbu za grjehi naroda.
Isus je prezrao prirodu semena Abrahamo ili čovjeka, to je ne prezrajo, nego preuzeo.
On je mogao doći u svoju slavi, ali onda on je došao da bi on služio kao mi, da bi bio primjer nama i da bi umro za nas.
Ne kao anđeo, nije došao u obliku anđela ili nečeg, nego kao ljudi.
Reko je, moga je preuzeti ili prirodu Abrahavomog sjemema.
Koje je Abrahavomog sjeme? Ljudi, ljudsko ili anđela.
Vidimo nije jedno isto kao i drugo.
Idemo u Hebraima 1.4 gdje pričamo o Isusu.
U Hebraima 1.4 odmah pare toga kaže, budući da je postao toliko bolji od anđela,
koliko je uzvišenije od njih baštjenju ime.
Jer kome je od anđela ikad rekao "ti si sin moj, ja sam te danas rodio"
i ponovno "ja ću njemu biti otac, a on će meni biti sin".
Ovdje ona pokazuje da se ovdje ne radi o ljudima, jer mnogo ljudi su postali sinovi Božiji
i njima će Bog biti otac, znači to kad se spasimo, ali anđelima nikad nije rekao
"ja sam te danas rodio, ti si sin moj", to nikad nije rekao.
Recimo i u 1. Ivanova 3.1. kaže "gledajte kako nam je ljubav otac darovao, da se zovemo sinovima Božijima.
Bok toga nas svijet ne poznaje jer njega nije upoznalo".
Znači i ovdje u Hebrejima jedan se definitivno ne radio ljudskim anđelima,
nego ne ljudskim anđelima, u kojima nije nikad rekao "ti si sin moj",
nama je, mi koji smo spašeni, kad dobijemo vječem život i Bog nam pošalje Ducha svijetog u nas,
mi postajemo djeca Božija, kaže u Ivanu 1, vidimo da postoje, kažem opet,
anđeli koje su ljudi, anđeli koji nisu ljudi, nije odmah na prvu vidljivo,
zato moramo koristiti razboritost i kontekst, kako bi smo mogli svati o čemu se točno radi.
Jer puno riječi ima gdje možeš jedno i drugo svati, recimo kao mjesec.
Mjesec ima ga na nebu, ali može biti i mjesec, mjesec dana.
Isto tako i o anđelima. Znači kad piše anđelo, sada može to značiti svašta.
Može to biti glasni, kvijestni prorok, čovjek, a može biti neko živo biće.
Isto tako i o vinu, što puno ljudi ni ne zna, ni razmišlja o tom.
Nekad se vino u bibliji koristi kao alkoholno piće, ali često ne koristi kao alkoholno piće,
nego sok od groždža. Sok od groždža se u bibliji zove isto vino.
Već možete si misliti u kojim slučajima ja to i pričam.
Znači, nije uvijek isto. Trebaš kontekst i razborit, još malo razmišljati o čemu pričaš, a da se to svati.
Čitajmo dalje, da dobijemo još do okaze, u Hebrajima 1.6, znači malo, samo niže.
I podolno, kad je uveo prvorođenog u svijet, to je prvorođen je, Isus, da li tako, govori.
"I nekada štuju svi anđeli Božiji i za anđele govori, on čini anđele svoje duhovima i službenike svoje ognjem plamenom.
Ali sinu, govori, prijestolje je tvoje Bože, uvijek i zaovje, žezlo pravednosti, žezlo je tvoga kraljestva."
I šta kaže ovdje u Anđelima? Kaže on čini Anđela svojim duhovima i službenike svoje ognjem plamenom.
A sinu svojome, Isusu, šta kaže? Prijestolje je tvoje Bože. Kako otac kaže svojom sinu prijestolje je tvoje Bože?
Pa zato što su i otac i sin Bog. I otac i sin su Bog.
Koćemo dolje u stih 13. Ebre, ima 1.13.
Ali za koga je od Anđela ikad rekao sjedim iz desna dok ne položim neprijateli tvoje za podnožje mnogama tvojima?
Nicu li svi oni službujući duhovi poslani za službu radi onih koje će bašteniti spasejenje?
Znači, ovi Anđeli u kojima tu priča su službujući duhovi, a ne ljudi, opako.
Znači, opet vidimo tu ne priča o Anđelima koje su ljudi, to što su duhovi.
Pošto su duhovi, odite u drugi petar 2, drugi petar 2, prema kraju biblije.
Ja ću vam usput samo brzo nešto reći što se tiče trojstva.
Jeste primijetili kako u Hebrejima jedan zove Isusa prvorođenim?
To je one koji kažu da Isus nije postojao sve do novog zaveta, znači kad se rodio tjelesme od Marije, jel' tako.
Bratimo se u postanak 6, uvezi toga.
U postanku 6-4 kaže, "U one dane na zemlji je bilo divova, a poslije toga, kad su sinovi Božiji prilazili k čerima ljudskim,
pa su im, one rađale djecu, ta su postala močnici, koje su bili odavnine ljudi na glasu."
Znači, tu već u postanku, na početku biblije u 6-om pogledu spominje sinove Božije.
A ako Isus prvorođeni, a u postanku spominje sinove Božije, to onda znači da Isus već prije toga morao postojati, jel' tako?
To što tu već spominje sinove Božije, a Isus je prvorođeni sin Božijim.
Ili ako hoćete još ranije, taj Adam. Adam je nazvan sino Božijim, jel' tako? Adam je prva osoba na svijetu.
A ipak Isusa zove prvorođenim sinom. Znači, Isus je postojao prije postanka svijeta, kao dokaz.
Ivan 17.5. kaže, a sada oče, što Isus kaže, tj. moli Bogu, Ocu, jel', a sada oče, proslavi ti mene kod sebe samoga slavom koju sam imao kod tebe prije nego li svijeta bilo.
Znači, prije nego li svijeta bilo, Isus je već postojal. Naravno, pa to što je imao Bog.
Ali vratimo se sad na temu. Znači, otišli ste u drugu Petrovu. 2 Petar 2, 4 kaže
"Jel ako Bog nije poštedio svoje anđele koje su sagrešili, nego ih je oborio u pakao i predao u okove, tame, da budu čuvani za sud."
Znači tu vidimo tu ne pričao ljudima, neko tu pričao u ovom kontekstu pričao o palima anđelima.
Znači, anđeli koji su odustali, koji ne služe više bogu u otcu, nego služe brav.
Ondi se zovu pali anđeli ili demoni, koji su duhovi, naravno. Oni su duhovi, njih mi ne vidimo. Oni postuje oko nas, a mi njih ne vidimo.
Isto tako i pali, i normalni, dobro i anđeli, koji službuju za pravednike, koji će baštiniti zemlju, a to smo mi koji smo spašeni.
Nešto slično kaže u Judino 1.6, kaže i anđele koji nisu očuvali svoje prvobitno stanje, službujući Boga, nego su ostavili svoje boravište, sačuvao je pod tamom u vječnim okovima za sud Velikog dana.
Znači, opet, to su palija Anđeli. Spustite se stih 11, znači druga Petrova 2.11 kaže, dok Anđeli koji su s jakošću i snagom veći ne iznose protiv njih odrugiljivu optužbu pred Gospodinom.
Znači, Anđeli koji su jakošću i snagom veći, Anđeli od kojih su ljudi malo manji. Znači, ako su oni jakošću i snagom veći, onda su ljudi, automatski naravno, malo manji.
Anđeli kojih je Isus Krist veći. Znači, Isus, Anđeli, snagom Isus, Anđeli, pa mi.
Anđeli koji nikad nisu nazvani sinovima Božima, Anđeli koji nisu ljudi.
Anđeli koji su grješili i bačeni u pakao i tako dalje. To nisu oni, to nisu ljudi.
Ako nisu ljudi, što su? Pričajmo malo o tim Anđelima koji nisu ljudi.
Idemo malo dublje u tu temu. Imamo ih specifično nazvano u bibliji, kako se oni zovu.
A biblija je zovit Kerubinima i Serafinima. To su Anđeli koji nisu ljudi.
Kerubini i Serafini. Tako ih biblija zove.
Vodite u postanak 3. Tu se prvi put spominje Kerubine. U postanku 3.
Znači odmah na početku. Zato druga treća strana. Treća na druge.
Brzo ih se spominje. A kad se već ošli u postanak 3, jel možete staviti jedan prst u odkrivenje 9?
Odkrivenje 9. Znači, jedan prst u postanku 3, a drugi u postanku 9.
Znači, jedan skroz prva knjiga Biblije, drugi prst skroz zadnjoj knjizi Biblije.
Postanak 3, odkrivenje 9.
Neke ljudi će reći im da se Kerubine i Serafine nikad direktno ne naziva anđelima u Biblije.
Ali ipak se većina ljudi slaže da su oni anđeli.
Ima dosta dokaza za to, iako su možda više indirektni.
Ali vjerujem da ima jedno mjesto gdje ih se direktno naziva anđelima.
Vidit ćemo sad. Znači postanak 3.24 kaže, može postanak 3.24.
Tako je on istjerao čovjeka i na istoku vrta Edenskog postavio kerubine.
Šta je postavio? Kerubine i plantecimač.
To je okretao u svakom smjeru da čuvaju put stablu života.
Šta se ovdje događa? Znači u ovoj priči, u ovom trenutku su Adam i Eva već pojeli stabla.
I istjerani su. Bog ih je istjerao i rekao je da će staviti kerubine, četiri čuvara, oko stabla života, da ne bi Adam i Eva ili neko drugi koji to pojede.
I oni da čuvaju stablo života, mogli bi doći oni i pojesti od tog stabla, i onda su pojeli i sa stabla dobrog izla, i sa stablo života.
I on je naredio, Bog je naredio, četiri kerovinima, četiri anđela da čuvaju stablo života.
Znači, kaže svaki na jednoj strani i ima i planteći mač koji ih čuva.
Podimo sad u odkrivenju 9.13, kaže i šesti anđel je zatrubio i čuo sam jedan glas o četiriju rogova zlatnog žartvenika koji je pred Bogom, kako govori šestom anđelu koji je imao trubu.
Slušaj ovo, odrešio je ona četiri anđela svezana na velikoj rijeci Eufratu i bila su odrešena četiri anđela pripravljena za čas i dan i mjesec i godinu da pobiju trećinu ljudi i broj vojski konjanika bila su dvijesto tisuća tisuća i čuo sam broj njihov.
Ja vjerujem, zato što postanko je to prošlost kad je postao svijeta, a odkrivenje se još nije desilo. To je odkrivenje što će biti u prošlosti pri kraju svijeta.
Ja vjerujem da su ova četiri anđela koje su svezana na rijeci Eufratu ista četiri anđela u postanku tri koja čuvaju stavbo života.
Zašto to mislim? Zato što na početku priča o vrtu u Ojedenu i gdje ima četiri rijeke oko Ojedena od kojeg su nam dva poznata, dvojih su nestali možda sa potopom.
Kada se neki potop desi onda se zemlja zna promijeniti, ali znamo da je rijeka Eufrata bila tamo.
Možda se preobljukovala kod potopa da ostala dva nisu više poznata, nema nam ni veza, nije bitno,
ali vjerujem da su oni na dnu Eufrata. I sada ljudi mi se "A kako ti to mesluš? Kako su anđelije na dnu Eufrata?"
Pa oni su duhovi, jel' tako? Šta njima nije problem biti pod vodom?
Ja vjerujem da su oni negdje na dnu Eufrata i čuvaju stavlo života.
I to su taj, zato što je rekao, "Odreši ono četiri anđela svezana na Velikoj rijeci Eufrata."
Znači oni od početka svijeta do sada oni čuvaju stavlo života.
Ja mislim, duhovi ima nije problem biti dolje, jel' tako?
Zato što su anđeli svuda oko nas. Anđeli su svuda oko nas.
Ali u duhovnom svijetu. Zato mi njih ne vidimo.
Nije toko u nekom hororcu da ti oljenom vidiš tu neke demonije, jel' tako?
Postoji duhovni i kelesni svijet, jel' tako?
Anđeli su suda oko nas, iako mi njih ne vidimo.
Recimo, u psalmu 347 kaže
"Anđel se gospodnji taburuje oko onih koji se boje njega i izbavljajki."
Znači, kaže šta kaže ovdje?
Kaže da ako se ti bojiš Boga i služiš mu, jel?
Onda Anđel gospodnju je taburuje oko tebe, da te čuva.
Recimo, to ne vidimo, jel' tako?
To ne možemo mi vidit sad šta ima oko nas u duhovnom svijetu, ne vidimo.
Ali, recimo, ima priča o Elizeju, da se sjećate priče Elizejeve,
kad su napadali cirijske vojske, bi ja rekao sad,
vojske su napadali i on je bio sa svom slugom.
I sluga se bojo, a Elizeji je bio normalan.
I onda je Elizeji, jel', rekao, to je spomolio se Bogu i rekao,
molim te Bože, otvorimo oči da vidim.
I kad je, kad je, kad je progladao jednom taj sluga,
vidio je oko sebe krpu vojski Anđela, Anđela oko sebe,
koji čuvaju njega i Elizeja. Znači, u duhovnom svijetu i na tren,
pošto se Elizeja pomolio na tren, su mu se oči otvorili
i sluga je vidio svijetja Anđela oko njih koji taburuju,
krpa njih koji čuvaju njega i Elizeja. Znači, ima moguće, naravno da je moguće.
Hebrejma 1.14. kaže, nisu li svi oni službojući duhovi,
posleni za službu radi onih koji će baštinici spasenje.
Znači, oni su službojući duhovi, ono služe. A mi smo baštinici spasenja,
mi koji smo spašeni, koji vjerojimo u Visus sa Hristo, mi smo spašeni.
I dobili smo vječan život, šta god da napravimo, ne možemo je zgubiti vječan život.
To trebna kad ja zatvorim oči na ovom svijetu, ja direktno sam u raju i ne idem u pakao.
Zašto? Tato što vjerojimo u Visus sa Hristo, ja on umro i platio za moje grehe i uskrsno,
i on mi je dao život vječni. Život vječni je vječan, nikada ga ne mogu je zgubiti.
Šta god da napravio, on je sve moje grehe platio i šta god da budem napravio.
Znači ja sam baštenik spasenja, mi koji smo spašeni smo baštenici spasenja.
I oni su poslani nama. I pitaš li se da onda postoje Anđeli čuvari, a po tome da postoje Anđeli čuvari koji nas čuvaju.
Znači da se vratimo, ja vjerujem da u priču u postanku priča o tim kerubinima, mislim mi piše da priča o tim kerubinima.
Da kerubini čuvaju drvce, drvostablo života. Ako je to tako, to je direktno povezano sa anđelima i kerubinima. Ako su oni u rijecije u fratu.
Evo još malo dokaza, odijete odkrivenje 8. Imamo dokaza o anđenima koji imaju krila i lete. Ljudi naravno nemaju krila i ne lete.
I anđeli koji su ljudi, oni nemaju krila. Inače ih ljudi ne bi zamjenili za obične ljude.
Kada pričemo o anđelima koji su ljudi i anđelima koji nisu ljudi. Nekad anđeli koji nisu ljudi i se pretvore da su ljudi.
Da imaju krila, onda ne bi ljudi mislili da pričaju s ljudima, nego znali bi da pričaju s anđelima.
Kerubini i serafini to su anđeli sa krilima. Kaže o otkrivenju, rekao sam otkrivenje 8 da odete, otkrivenje 8.13.
I vidio sam i čuo, jednog anđela letio je usred neba, govoreći jakim glasom, jao jao, jao onima koji stanuju na zemlji.
Dostali glasova truba od trojice anđela koji će još zatrubiti.
U otkrivenju 14.6. kaže i vidio sam jednog drugog anđela kako leti usred neba.
Luka 16.22. i dogodilo se da ishjeromah umro i anđeli su ga odnesli u krilo Abrahamova.
Znači tu ne možemo priđati o ljudima, to su doslovno neka bića druga koja mogu letiti.
Kad budemo odnesljeni na kraj svijeta i kad Isus bude došao u oblacima, kaže u Mateju 24. 31.
kaže onda će poslati svoje anđele s jakim zvukom trube i oni će skupiti njegove izabrane od 4 vjetra
s jedno kraja neba do drugog. Znači to su duhovna stvorenja, ne ljudska, kerubini i srafini koji mogu letiti.
Na kraj svijeta kaže on će poslati svoje anđele koji će nas pokupiti.
Oni koji su, naravno, živi u to vrijeme da bude kraj svijeta.
E sad, kako kerubini izgledaju? Pričamo o njihovom izgledu.
Odite u Ezekiel 1, odite u Ezekiela 1, jer njih se nemalo skomenje.
Njih se, ako ne varam, koristi 95 puta u Biblii.
95 puta. Imamo dosta informacija o njima.
I oni ne izgledaju kako bi možda mislili da izgledaju. Zašto to govorim?
Jer u renesanciji u srednjem vijeku postoji katolička crkva sa svim njihovim odvratim crtežima.
Zašto kažem odvratno? Možda za ljudske oči to nije odvratno, ali zato što on crta kao biblijske karakteri i kao vjerske crteže, oni su odvratni.
Zašto kažem to? Zato što su biblijski karakteri feministički, izgledaju kako da imaju puno šminki, pederkasti su, dugo kosi Isus, to je bogohulje, Isus nije imao dogačku.
Goli Adam, Goli Adam šta radi? Dostižući Boga, znači on dostiže Boga, ono slika kad prstima dohvataju, znači on dostigne Boga u raju, to je nemoguće, bez Isusa je nemoguće da čovjek dostigne raje.
Zašto kažem feministički? Zato što recimo znamo sliku Isusa, oš misli to je neki hippie tamo, to uopće nije Isus, zato što M ima haljinu na sebi, M izgleda kako da je stavio pola kilo šminkke na sebe, M ima dogačku kosu, nula vodova.
Isto tako i drugi neki sveci, stva šta nešto izgledaju kako da su našminkani. I to je sve gnjusova.
Recimo Kupit, oni kažu da je to kerubin, a znate ko je Kupit? To je jedna mala, kao mali anđe koji izgleda kako beba, ima pelene.
Ali na kraju to nije niti je beba, a niti je odrastao čovjek, to je nešto između.
To je kao odrastao čovjek koji izgleda kako mala beba i ima pelene. I ima luk i strjelo.
I to je lažan Bog. Ali provjerite ako mi ne vjerite. To je lažan Bog.
I oni kažu da je to kerubin. To je daleko od istine da je to kerubin. To je lažan Bog.
I ne znam, u zadnje vrijeme, pogotovo sad za Božić se često od njega vidi.
"Jel kako se ovako breda gore?" "Šta ja znam?" "Zna se." "Znaš šta mislim, točno."
I to nije kerubin. Na sjedištu Milo Srđa kaže, na Kufčegu Božijem, gore je poklopac i tamo je sjedište Milo Srđa, tamo je Bog pričao Moisiju.
Na sjedištu Milo Srđa nisu bila dva debela, mala, gola Anđela sa krilima, pa to bi bilo ludost.
Pogledajmo kako oni u stvari izgledaju, kako Cherubini i Serafini izgledaju, kako Božiji Anđeli, Boga Gospoda nad vojskama, kako njegovi Anđeli izgledaju.
Ezekijel 1.4 kaže
"I pogledao sam i glede, Vihor je dolazio sa sjevera, veliki oblak i oganju vučen u njega, i sjaj je bio oko njega, a usred njega nešto bojom poput Jantara usred ognja."
To je malo teže začitati, zašto?
Jer Ezekijel sve te čudne stvari vidi i on ne zna kako da objasnije to što vidi.
Recimo, mogo bi sad u detaljalnu enču.
On mora to nekako objasniti, teško mu je staviti sve to u riječi.
Tako da često koristi neke metafore, velik oblak i oganj, i usred njega boje i jantara.
I tako dalje. Ali idemo dalje.
Također se usred njega pojavilo obliče četiriu živih biča.
Znači, obliče četirio živih biča.
Kasnije ćemo saznati da su ta četiri biča Kerubini.
Jel tu je sad gledao i nije znao šta vidi i šta gleda.
I gleda ta biča, ali nije znao šta je to točno.
Idemo dalje.
Također se usred njega pojavilo obliče četirio živih biča.
Svaki od njihov izgled imali su obliče čovjeka.
Znači obliče čovjeka izgledaju ovako naprvo kao čovjek.
Imaju prsa, stomak, noge, ruke, lice, glava, vrat, svašta.
I svaki od njih je imao četiri lica i svaki je imao četiri krila.
I noge njihove bile su ravne noge.
A stopala nogu njihovih bile su kao stopala telečih nogu.
I svjetlucali su poput boje ulaštene mjedi.
Znači u ravnom kažem su izgledali kao ljudi.
Ali su imali i razlike.
Koje? Imali su četiri lica.
Znači jednu lice tu, jednu lice tu, jednu lice tu i jednu lice tu.
Četiri lica na glavi.
Imaju krila. Četiri krila.
Ubiti sa dvoje lete. To ćemo još vidjeti.
Četiri krila. Imaju ravne noge.
Znači ravno. I teleče noge su imali.
Znači tako izgledaju anđane.
Kod izgleda ljudi je mislio da liče kao čovjek.
Prsa, oblik ali udovi su drugi.
Znači ćemo čita dalje.
I imali su čovjeće ruke.
I imali su čovjeće ruke pod krilema svojima.
Na četiri strane svoje.
I sva četvorica imali su svoja lica i svoja krila.
Krila su im bila spajala jedno s drugim.
Nisu se ukretali kad su išli.
Svaki je išao pravo naprijed.
U obliču je lica njihova. Sva četvorica imali su jedno lice.
Lice čovječe imali su lice Ladlje s desne strane.
Sva četvorica imali su lice Volujsko s lijeve strane.
Sva četvorica imali su lice Orlovsko.
Tako su bila lica njihova.
Krila su im bila ispružena nagore.
Dva krila od svakog spajala jedno s drugim.
Dvama su pokrila tjela svoja.
Znači, šta kaže, imali su lice čovječije, to živo biće, izgleda kao čovjek, oblik mu je kao čovjek.
Noga mu je ravna, ima teleče noge, ima četiri krila, sa dvoje su šireni i leti, a sa dvoje je pokrio svoju ruku.
Znači, dvoje mu stoje ovako.
Imaju četiri lica, lice čovječije, sa desne strane lice Lavlje i lice Volujsko i lice iza Orlovsko.
I kaže, oni su išli naprijed, kako god da su išli. Zašto?
Pa kao prvo, nisu imeli stopala ovako, nego su bili špice, znači ravna.
A kao drugo, ako imaš lice na sve strane, šta je onda naprijed? Što je naprijed?
Očešiće, ovako je naprijed, očešiće, ovako naprijed, sve je naprijed.
Ovo je naprijed, ovo je naprijed, ovo je naprijed, sve je naprijed.
Kako god da se krećeš, kako god da se krećeš.
Idemo dalje. I svaki je išao pravo naprijed.
Kamo se duh kretao, oni su išli i nisu se okretali dok su išli.
Što se teče obličja tih živih bića, izgled im je bio kao goruće ognjeno uglevlje
i kao izgled svijetiljaka koji su se kretale gore i dolje među živim bićima.
A oganj je bio sjajan i iz ognja je izlazila munja i živa bića trčala su i vračala se kao kad se pojavi bljesak munje.
Ja ne znam, gdje se tu i gdje vidi neka beba u pelenama ili tako nešto, ove meni dosta brutalno izgleda i zanimljivo.
Znači brzi su i skoro pa se teleportiraju koliko su brzi, samo odjednom su tst, pa su tu tst.
Znači materne teleportarice koliko se brzo, kao lete valjda.
Znači nadam se da se svatili opis kako izgledaju. Odimo sad u poglavlju deset.
Tamo ih opet vidim i govori da su to ista bića koja je vidio prije. Biće jednakih stvari, a i novih detalja.
Pa ćemo vidjeti. U poglavlju deset svati da su to kerubini. Sada zna, aha okej, to su kerubini koje ja vidim.
U prvom poglavlju ih samo naziva živim bićima. Idemo znači u Ezekiel deset smo.
Ezekiel deset sedam kaže. Na to je jedan kerubin pružao svoju ruku između kerubina.
E sad još zna, aha to je kerubin. Prema ognju koji je bio među kerubinima.
I uze od njega te je stavio u ruke čovjeka koji je bio odjeven u lan.
Ovaj je to uzeo i izašao. I pojavilo se u kerubina obliče čovjeće ruke pod krilima njihovim.
Znači prilom, jel sam rekao, tamo je ruka čovjeća.
A kad sam pogledao, glede, četiri kotača uz kerubine.
Jedan kotač uz jedno kerubina i drugi kotač uz drugo kerubina.
A izgled kotača bio je poput boje kamena berila.
A što se tiče izgleda njihova, njih četiri bili su isto u obličaju.
Kao da je kotač bio usred kotača.
Vići vidi neke vrteće kotače koje su bili sa kerubinima.
Kotač usred kotača.
To je kada nešto vidiš da ima čaš, neka lopta i u lopti je druga lopta.
I onda kad ih vrtiš, ona se vrti na razne načine.
Tako nešto s ja to zamišljam. Ne znam sad početno što je on sad tu vidio.
I njemu je bilo teško nekako objasniti.
Idemo dalje, kad su išli, išli su na sve svoje četiri strane.
Nisu se okretali dok su išli, nego na mjesto kamo je pogledala glava oni su slijedili.
Nisu se okretali dok su išli. Nisu se okretali. Znači zašto?
Znači na svakoj strani imaju lice i ravne noge. Znači idu, sve je napred.
Nikad da ideš sve je napred. Idemo dalje.
A cijelo tijelo njihova, i leđa njihova, i ruke njihova, i krila njihova, i kotači
Bili su sve una okolo puni oči. Čak i kotači, što su ih ta četvorica imala.
A kotači na uši moje, bilo je povikano prema njima. Kotaču, i svaki je imao četiri lica.
Lica prvog, znači mi se sad opet, idemo opet lica ponoviti.
Slušaj ovo, lica prvog bilo je lica Kerubina, a lice drugoga, bilo je lice čovječe.
A trećeg, lice Lavlje, a četvrtog, lice Olovsko. I Kerubini su se podigli.
To je ono živo biće, znači šta kaže? To je ono živo biće što sam ga vidio na reci Kebaru.
Znači on tu potvrđuje, ono što sam ja vidio u prvom poglavlju, to je to biće, sad kažem.
To je to biće što sam ga vidio. Znači, 100% priče u Kerubinima.
Ali je se primjetili da ima jedna velika razlika. Ima velika razlika u opisu.
U poglavlju 1 i 10. Pogledajte listu lica u stihu 14.
Ko je lice zamjenio? Znači šta kaže?
U prvom poglavlju je rekao lice čovječe, lice lavlje, lice volujsko i lice orlovsko.
A šta se tu kaže? Kaže lice čovječe, lice lavlje, lice orlovsko i lice kerubina.
To znači šta? Lice kerubina, kerubin, kako je lice kerubina?
Lice vola. Kerubin izgleda kao volu.
Znači lice mu je kao lice vola. To je lice kerubina.
Djurdje se zove ili licem teleta. Znači, tele ili volu.
To je malte neista životinja. Lice i volu.
Znači, kerubin izgleda kao vol. To je lice pravog kerubina.
Znači, u desetom pogledu kad Ezekijel ima više saznanja, zna da je to lice kerubina.
I da imaju lice vola. I da su to kerubini.
Ima i smisla jer kakve su noge kerubinima. Izgledaju kao teleče noge.
Znači, zato je i lice. Pravo kerubinsko lice je tele.
Zašto to govorim? Zašto je to toliko bitno? Zašto to toliko naglašava?
Zato što je vrag kerubin. Vrag je kerubin.
I to isto vidimo u Ezekijelu. Znači, kako vrag izgleda, kako je njegovo izgled?
Kao vol. On izgleda kao vol. On izgleda kao tele. Tako lice on ima. Tako vrag izgled.
Idemo u Ezekijel 28. U ovoj knjizi učimo najviše u kerubinima.
Znači, prvo poglavlje je veliko na kerubinima.
Puno priča o tome. I deseto je veliko na kerubinima.
A o 28. poglavlju, to je poglavlje o vragu.
Učimo da je vrag kerubini. A vrag je šta? Pali anđeo.
To znači, anđeo je jednako kerubini. To je još jedan dokaz.
Ja ću čitati samo usput dok vi odete u Ezekijel 28. iz 2. Korinčana 11.14.
Nije ni čudo, jer se sam sotona pretvara u anđela svijetla.
Toga nije ništa osobito. Ako se i njegovi službenici pretvaraju kao da su službenici pravennosti.
Zato imamo toliko lažnih proroka i lažnih religija. Svršetak će im biti prema njihovim djelima.
Sotona je zao loš anđeo, isto tako i njegovi službenici. A i oni se pretvaraju da su anđeli svijetla.
Znači, Ezekijal 28, Ezekijal 28, Ezekijal 28.11 kaže
"Nadalje mi je došla riječ gospodnja govoreći. Sine čoveći, ponesi tužajku za tirskim kraljem i recimu, pronesi tužajku za tirskim kraljem i recimu.
Vako govori gospodin Bok, ti pečati zbir, punci mudrosti i savršenstvo ljepote, znači učenjaci i komentatori će tu reći da tu priča o kralju tirskome, a ne o vragu.
Ali tu bi bio priča u metafori, krene pričat o kralju tirskome i onda okrene pa priča o vragu, jer uspoređuje kralja tog kralja tirskoga sa vragom.
Jer kralj tirski nije bio u Edenu, nije bio u Edenu. On je jedan od tih kraljeva koji je mislio da je Bog, kao na primjeri faraoni.
Faraoni je mislio da je on Bog neki, ili recimo rimski Cezari. Oni su mislili da su oni kao Bogovi.
Zašto je vragu uopće bio bačen u izaj 14? Zašto ga je Bog bacio sa visina? A to što je rekao da će biti kao sve višnje, će on biti kao Bog. On će biti Bog.
Čitimo dalje, u jezeku 28. kaže "Bio si u Edenu vrtu Božjem" a sada pričamo o kraju Tirskom ili šta? O vragu pričamo. Gdje je bio kraj Tirski? Njen je bio tada još, ne?
"Znači, bio si u Edenu vrtu Božjem, svaki dragi kamen bio je pokrovo tvoje. Sardin, topaz i diamant, beril, oniks i jaspis, safir, smaragd i alen i zlato.
Izrada tvojih udarajljki i frula tvojih bila je spremna u tebi, na dan kad si stvoren.
Ti si pomazani kerubinj koji zaklanja, ja sam te tako postavio.
Bio si na svetoj gori Božjoj, hodio si gore i dolje posred kamenja ognjenoga.
Ti si bio savršen na putevima svojima od dana kad si stvoren, dok se nepravda nije našla u tebi.
Nošto trgovanja tvojih iznutra su te napunili nasiljem i ti si sagriješio.
Tukaj ću te kao okalja na zgore Bože zbaciti i uništititi.
O ti, Kerubine koji zaklanjaš, usred kamenja ognjenoga, srce ti se uzvisilo zbog ljepote tvoje,
mudrost si svoju iskvario zbog sjaja svojega, na zemlju ću te baciti,
položiti te pred kraljeve da te mogu gledati.
Noštvo nepravda svojih, nepravednošću trgovanja svojega, oskvrnuo si svetišta svoja.
Ta ovdje svašta vidimo. Vidimo da Vrag ima svetišta svoja.
Znači nije samo Bog kojih se hvali i slavi, jel?
U zajednici, u crkvi koja je zajednica Mezgrada.
Zajednica spašenih, sinova Božih, tamo se slavi i Boga. To je Božije svetište.
Koje su svetišta Vraga? Naravno da su sotonistička crkva, broj 1, naravno.
Ali tu su i tako zvane kriščanske crkva koje nisu kriščanske crkva.
Nisu kriščanske crkva. Rimokatolička crkva je isto tu. Znači, sotonistička crkva, rimokatolička crkva.
Muslimanske džamije, budistički hramovi, hinduistička svetišta, židoske sinagogue.
I tako, i ovaj, da sad ne mislim zato što non stop pričamo o katolicima, samo o katolicima.
Isto tako je i pravoslavna crkva. Pravoslavna crkva ništa nije bolja.
Pravoslavna crkva, u stvari, je katolička crkva na steroidima. To je pravoslavna crkva.
Ništa oni nisu bolji. Ništa nisu bolji. I šta su to? To su sve svetišta njegova. Njegova svetišta.
Nepravednost trgovanja svojeg oskvrnuo si svetišta svoja. Ne moja, nije rekao Bog moja, nego svoja svetišta.
Znači, Vrag ima svoja svetišta. Vrag ima svoju glazbu. Zašto?
Znači što je rekao, Bog izrada tvojih udaraljke i frula tvojih, bila je spremna u tebi.
Znači, Bog u sebi ima udaraljke i frule. Znači, u svome tijelu on ima udaraljke i frule.
Što to znači? Da je on glazbeno stvorenje. Vrag je glazbeno stvorenje.
Vlada muzičkom industrijom što nam je poznato. Pogotovo po Americi.
Oni svi milijune dobivaju i na kraju se nađu svojim sotonističkim glupostima što rade.
Zašto? A to što je Vrag, on je glava muzičkoj industriji. On je glazbeno stvorenje.
Zato se sa muzikom, muzika je kao čarolija, to muže zavesti ljune. Vrag ima svoju glazbu, on je glazbeno stvorenje.
I Vrag je šta kaže? Ispunjeno ljepotom. On se prikazuje kroz požudu tijela i žudnje oči. On je lijep, rekao je sam Bog.
Ti si bio savršen na putevima svojima. I zbog ljepote tvojej mudrosti si iskvario. Zbog toga je iskvario.
Šta je postao? Preponosan. On je kralj sve djece, je ponosan, kaže biblije. Tako da ponosna parada je šta? To je od raga.
Sve što ima veze s ponosom je od raga. Nastavimo dalječitak. Noštvo neprada svojih, nepravednošću trgovanja svojega oskvrnuo si svetišta svoja.
Toga ću u oganju sred tebe izvesti. On će te proždrzati. Ja ću te pretvoriti u pepeo na zemi, na oči svih koji te gledaju.
Svi koji te poznaju međunarodima zaprepasi će se na tobom. Ti ćeš biti užas i nikada te više neće biti.
Vidimo da se umislio i ponosio svoj mlje potem u jedno. Ta, bio je Kerubim. Kerubim, odi te u izlazak 25.
Odi te u izlazak 25.
Nanimljivo je što kad Pogan je u starom zavijetu, tuju lažne bogove i klanjaju se u idolima. Čemu se najčešće klanjaju?
Znamo ja, klanjaju se kipovima i to je velik, velik grjeh klanjati se kipovima. Velik grjeh i slikama.
Ne samo kipovima, ne samo katolička crkva i kipovi je velik grjeh. Isto tako i pravoslavna crkva i njihove slike.
To su gresi. Kipovi, slike, ljudi, živih bmiča, sve je to grjeh. To je druga Božija zapovjet, a ne ona lažna katolička.
Šta sam rekao, zanimljivo je, čemo se oni klanjaju, idolima i ekipovima, da, ali kako oni izgledaju, većinom?
Telad, izgledaju kod telad, zladna telad naprimjer. A zašto? To se to je lice vraga. To je doslovno lice vraga.
Tele, kerubin, vragovoj lice je lice kerubina, a lice kerubina liči na vola ili na tele.
Ima smisla, jer milijarde ljudi u Indiji štuju šta? Krave, telad. Izraelci prave zladna telad.
Kasnije, kad Jeroboam, jer u kraljevima, Jeroboam pravi krivu vjeru protivno Bogu.
Da su inače uvijek išli dolje u Judu, slaviti i hvaliti Boga i štovat ga.
Ali Jeroboam kralje je rekao, ne morate vidjeti što tamo napravit ćemo, nije tu Bogove.
I šta je napravio? Opet, bazvat na telad. Sada znamo zašto su telad toliko bitna u tim nekim slučajima.
Zato što to je doslovno slika vraga.
Rekla smo da se često spominje kerubine, nekad kad ih se ne spominje, spominju se kao recimo na sjedištu Milosrđa.
Pogledajmo na sjedištu Milosrđa, ovo što je što je na izlazak 25.
Kaže onda napravi dva kerubina od zlata, aći tu Bok kaže Moesiju kako da napravi Boži kovček i poklopac kako da izgleda.
I kaže onda napravi dva kerubina od zlata, napravi ih kovanjem na oba kraja sjedišta Milosrđa, napravi jedno kerubina na jednom kraju, a drugog kerubina na drugom kraju.
Baš na sjedištu Milosrđa napravi kerubine na oba kraja njegova i neka kerubini ispruže krila svoja uvis, pokrivajuću svojim krilima sjedišta Milosrđa, a lice svojim neka gledaju jedan prema drugome, neka lice kerubina bude prema sjedištu Milosrđa.
Zatim stavi sjedište Milosrđa u dozgonah Kovčeg, a u Kovčeg stavi svjedočanstvo koje ću ti reći. Tako ću se ondje s tobom susresti i razgovarati s tobom nad sjedištem Milosrđa.
Između dva kerubina što su na Kovčegu svjedočanstva po svemu što ću ti dati kao zapovidi za sinove Izraelove.
Radi se ovdje o Kovčegu svjedočanstva u kojem su deset zapovidi. To je Kovčeg Boži u kojem je stavio moj sje deset zapovidi.
Dvije te kamene ploče. Tamo je zlatna posuda sa manom koji je dao ljudima da jedu.
Mano koji je pala s neba i aronov štap koji je prokupao sa bademima.
Drvenje ali je obrožen zlatom. Tu je Bog mu sju rekao kako da to sve napravi.
I poklopac Kovčega se zove sjedište Milosrđa koji ima na sebi dva kerubina.
Zato sam malo prije rekao nije sigurno na sjedištu Milosrđa su dva neke bebe u pelenama nego su s dva zlatna kerubina.
Puno ljudi se žali jer kažu zašto bi se to napravilo kad ne smijemo pravit kipove kad je to i dolopoklonstvo.
Pa ne zaboravimo da je većina Anđela dobra kao prvo.
Znači jednata trećina Anđela kaže biblija su pali i išli za vragu.
Znači dvoje trećine nisu jer oni su sa Bogom.
A možda zato što je Bog rekao da ne činimo kipove u obliku ljudi ili životinja.
Pa oni nisu ni jedno jer oni su neka živa bića koje nisu ni ljudi ni životinje točno.
Ali ja mislim da to simulira Boga u nebu jer Bog je i hram recimo napravio kao sliku onoga što je u nebu.
Isto tako i Kovčega i njega. Kada malo razmisliš sedište Milosrđa je šta?
Sedište Božije. I on je sjedio na tom poklupcu. On je bio, njegov duh je pričao moj siv između dva kerubina.
A on je i u nebu. Oko njega su kerubini u nebu. Njegovo sedište i oko njega su kerubini i serafini koji govore on osob sve, sve, sve.
Oni ga hvale non stop, neprestano. Njegovo sedište i kerubine oko njega koji ga slave neprestano, to je to što se dešava u raju svakako.
Tako da je ovo bila iznimka, a naređenje od Boga da se napraviti likove za ovo stoji, ali naređenje njegova i zapovjete da se naprave drugi.
Znači da se kipovi ne rade zbog idulopoklonstva. To i dalje stoji. Ne znam zašto katolis je naprimjer prave non stop kipove.
Sveti i ovaj, sveti i ona, i Isus ovaka, i Marija ovaka. Iako je Bog rekao da idulopoklonstvo je velik, velik, velik grijih.
Zato se to se i radi u starom zavjetu. Non stop su je moro kažnjavati svoj narod zato što su se klanjali idolima.
A idol je ništa. Što je to čovek napravio? Zato što se klanjavati idolu kada se treba klanjavati Bogu koji nas je stvorio.
Zato su katolise to i izbacili iz deset zapovjedin. To je druga zapovjeda.
Ali kad gledaš u katolijsku zapovjedi, deset zapovjedin, toga ne uča njima.
Ali isto to znači i vredi za pravoslavnu crku. Oni i njihove slike. Ikone njihove.
I onda ih moraju još i ljubiti. Oni doslovno moraju ikone te ljubiti.
Pa ako to nije idolu poklonstva, onda ne znam što je.
Izlazak 20, i sad će se oni naljutiti. Jedna i druga strana. Nek' se ljute.
Mene ne zanima što vi komentirate. Mene to opće ne zanima. Mene zanima što Biblija govori.
Ja ću govoriti i propovjeti ono što Biblija govori. Svidjelo se to vama i totalno mene zanima.
Izlazak 23. Nemoj imati drugih bogova pored mene. To je druga zapovjet.
Nemoj imati drugih bogova pored mene. Ne pravi sebi nikakvog izrezbarenog lijka
ili nikakvog obličja nečega što je gore na nebu ili što je dolje na zemlji ili što je u vodi pod zemljom.
Ne klanjajim se, niti im služi jer sam ja, gospod, bog tvoj, ljubomoran bog koji pohodim nepravdu očeva onih koji me mrze na djeci do trećeg i četvrtog naraštaja.
A iskazujem milostrđe tisućama onima koji me ljube i drže zapovjedi moje. To je ljudi moj zapovjet numero dva.
A katolička crkva je puna kipova kojima se klanjaju, kojima ližu i mole im se.
O Vatikanju da ne pričam. O Vatikanji je katastrofa. Ima ih i okolo sluda, na okolo, a i tamo na stolice, pape, nije šta, su ogromni neki kipovi.
I papa kaže, to je slika Isusa kako je uskrsnuo od ispakla. Ma to ko izgleda k'o Isuse ja ne znam šta da ti kažem.
To izgleda k'o pakao od oslovna, ali ne izgleda to meni k'o Isuse, to meni više izgleda k'o neki Lucifer ili nešto tako.
A ide izgleda koji je Isus, šta je rekao Bok? "Nepravi sebi kipove". Ali to je Isus? Ne, kaže Bok, ne pravi sebi kipove, točka, ne, ne pravi sebi kipove, osim, ne, ne pravi sebi kipove, točka.
Šta oni još imaju? Imaju vani kao Moisija i ima rogove. I kažu, to je Moisija. Moisija s rogovima jeste vi normalni.
Užas! Možete to sami provjeriti ako mi ne vjerojte. Zato što postoje katoličke biblije koje govore da kad se Moisija je vratio s brda,
nakon što je dobil deset zapovljenje, nakon što je vidio Boga, pričali smo o tom kad je ugledao Boga iza i kad mu je lice zasvjetljilo.
Tako kaže biblija. Da je lice njegu zasvjetljilo od sjaja kad je vidio Boga oca od iza. Tako biblija kaže.
A oni kažu ne da se sjajo, nego kad se on vratio dolje sa brda da je odjednom imao rogove. Ne znam ništa da kažem na to.
Ne znam ništa da kažem na to. Mi se mi je to izmislilo. Provirite sami, u današnji vrijeme imamo internet. Provirite sami.
Talam 186 kaže "U tjeskobi sam svojoj prizvao gospoda i zavapio Bogu svome. On je iz hrama svoga čuo glas moji i vapa je gdje moj pred njega stigao.
Baš u uši njegove. Tada se zemlja potresla i uzdrhtala i temelji brda preukrenuli su se i potresli, jer se on razgnjevio.
Iz nosnica se njegovih dim podizao, a iz usta je njegovih ooganj proždirao.
Ugljevlje se od toga zapalilo i nebesa je on svinuo te sišao, a tama mu je bila pod nogama.
Izajahao je na kerubina te poletio, da na krilima je vjetra podletio.
Znači, šta on radi? On kerubine jaši kao svoje konje.
Druga Samuelova 22 kaže, Izajahao je na kerubinima te poletio i na krilima vjetra pokazao se.
Odite u Izaju 6, a ja ću čitati iz drugih kraljeva 19.
Drugi kraljevi 19-15 kaže, tada se Ezekija pomolio pred gospodom i rekao
"Gospode, Bože Izrael, koji prebivaš među kerubinima, koji prebivaš među kerubinima, ti si volg,
baš samo ti svih kraljestva zemalskih, ti si načinio nebo i zemlj.
Idemo malo čitati o serafinima, šta smo naučili o kerubinima, naučili smo kako izgledaju
i šta su oni, da je vrag, kerubin, da je gospod Jaše kao konje.
Idemo malo čitati o serafinima. Kerubini su spomenuti 95 puta.
95 puta su kerubini spomenuti, zato sam većinu sada bio na kerubinima.
A serafini samo dva. Izaja 6 i otkrivenje 4.
Razlika je da kerubini imaju 4 krila, a serafini imaju 6.
U skoro sam gotov. Izaja 6.1 kaže
"One godine u kojoj je umro kralj u Zijam, vidio sam gospodina
kako sjede na prije solju visokom i uzvišenom, a skut je njegov ispunjavao hram.
Iznad njega su stajali serafini, svaki je imao 6 krila.
Dvama su zaklinjali lice svoje, a dvama su zaklinjali noge svoje, a dvama su letjeli.
I vikali su jedan drugome i govorili, svet, svet, svet je gospod nad vojskama,
Puna je sva zemlja, slave njegove.
Iso to vidimo i u krvenju 4, svet, svet, svet i 6 krila.
Kad vidimo njihov opis u krvenju 4, ista su lica, kaže čovjek, lav, vol i orao.
To je malo kratim, nećemo to sačitati, radi vremena.
Znači tamo imaju isti 4 lica, čovjek, lav, vol i orao.
Samo što tamo svaki od njih ima jedno od tih lica.
Al kod Kerubina svaki od njih ima sva lica.
Serafini imaju 6 krila i oni imaju svako pojedno lise.
Imaju ista ta lica, četiri, čovjek, orao, vol i lav, ali nisu sve odjedno.
Oni očito postoje samo kako bi slavili i hvalili Boga.
Oni non stop su oko Boga jer govore mu sve, sve, sve, sve, gospoj nad vojskama.
Samo ga tako i vidimo.
Znamo da mogu letjeti, kaže u izaji 6.6.
U toj jedan od serafina dolazi ok meni u ruci, mu je bila žeravica koja je klještima uzeo sa žrtvenika.
Kada smo već kod toga, nisam si to zapisao u svoje notove, ali šta vidimo?
Vidimo lice čovječe, lice lavlje lice od vola i vidimo lice od orla.
Ta četiri lica, oni prikazuju evanđelja, Matej. Matej je lice čovječe,
zato što se Isusa tamo prikazuje kao kralja i Mesiju, spasitenja Krista,
ali se više gleda prema čovječe strani, ljudsku stranu, to je rodoslovlje,
ide se o rodoslovlju, koga rodio pa je došlo do Isusa, znači sin čovječiji,
tu se priča više o strani čovjeka Isusa, zato je to čovječe lice.
Marko je lav, zato što u Marku je Isus močni pobjednički kralj iz judina plemena,
kako se kralj većinom pokazuje lav, lav je kralj džungle, to je slika lava.
Onda vol je u Luki, zato što su volovi sluge injače, nisu imeli prije traktore, nego su volove koristili.
Vol je slika sluge, on je u Luki više se prikazuje Isusa kao žrtvenog slugu i poslušnog patnika.
On je bio poslušan, on je bio tamo sluga i služive, to se prikazovao najviše u Luki.
I onda u Ivanu je klavna tema da se mora vjerovati u njega, da uskrznuče i njegovo božanstvo, da je on vječni sin Božiji, a to je slika toga orla koji leti.
Znači, te četiri lica nisu bezvezene. To sve prikazuje evanđelje. I fora je kad gledaš sa sve strane, evanđelje gleda na cijeli svijet, svuda.
To sam tako malo usputno htio reći. I sad pitanje, koliko anđela postoji?
Što se tiče anđela koji nisu ljudi, znamo da su jedna trećina išli sa vragom. To znamo.
Znači to su pale anđeli, demoni. Njih ima puno.
I znamo da kaže u otkrivenju 5.11 i pogledao sam i čuo glas mnogih anđela u okolo prijestolja i bića i stariješina.
I broj njihov bio je deset tisuća puta deset tisuća i tisuće tisuća.
To su preko 102 milijuna anđela, 102 milijuna, što znači da ih barem ma 102 milijuna.
Tu je pisalo tako. Šta kaže?
Deset tisuća puta deset tisuća i tisuće tisuća, znači barem 102 milijuna anđela koji nisu ljudi.
Što ima i smisla, jer ako postoje toliko ljudi, a oni su duhovi službe, znači oni moraju nekako služiti, mora biti dovoljno anđela.
Možete sad izračunati koliko ima demona na zemi, je li ovo?
Rekli smo, dvije trećine služe Bogu, jedna trećina anđelu.
Ovaj, ne anđelu, nego palom anđelu, bravo.
Zanimljivo je što se Rafini govore svet, svet, svet.
Sada tu vidimo tribut, je li tako? Znači, posjećana trojstvo, je li tako?
Svakom po jednom, ocu, sinu i duku svetu.
I zaključimo sa kološanima, pogledaj, dva. Zaključimo.
Znači, šta smo naučili? Naučili smo anđelima koji su ljudi.
Sada smo naučili anđelima koji nisu ljudi.
Naučili smo o kerubinima i serafinima.
Naučili smo kako izgledaju, koliko krila imaju, kakva lica imaju, zašto imaju takva lica.
Naučili smo koje lice kerubina pravo i što znači kako vrag izgleda.
Naučili smo ne samo kako vrag ima lice, nego da ima svoja svetišta, da ima u sebi glazbeno stvorenje.
Naučili smo razlike između kerubina i serafina.
Naučili smo da serafini slave Boga, naučili smo koliko ih je najmanje.
Anđela, naučili smo da su duhovni a nisu tjelesni, ne možemo ih vidjeti.
To smo sve mogli naučiti danas.
Kološani, 2.18. kaže
"Neka vas nitko ne zakine za nagradu, svojevojnom ponižnošću i štovanjem Anđela,
mamećući ono što nije vidio, uzaludno oholeći se po svojoj tjelesnoj pameti."
Znači, moramo paziti da nam nitko ne nametne štovati i učiti dublje Anđele, demone, duhove itd.
Jer možeš brzo, brzo, brzo završiti na gadnim mjestima, na gadnim i mračnim sotonističkim mjestima.
Sve što znamo, znamo iz Biblije, u vezi Anđela. Sve što nam Bog dao da saznamo Anđelima, to bi trebalo bi dovoljno.
Ima razloga zašto nam je toliko dao. Znamo, to što znamo smo naučili, dosta.
Inače bi Bog dao više informacija. Fokusirajmo se na Boga i njegovu volju.
Isto kao što se, recimo, kad ideš na vjenčanje, trebaš fokusirati na mladu, a ne na dje veruše.
Dje veruše su tu da pomogno i da služe mladu. Da tako?
U tom isto, na istu foru, mi znamo da dje veruže, mi znamo za Anđele.
Ali, stvari, mladoženja je prilavnije. Nemojte se fokusirati na dje veruše, nema na mladu.
Prva korinčina, 6-3 kaže, ne znate li da ćemo suditi Anđelima koliko li onda više ono što se odnosi na ovaj svijet?
Da sad smo malo ispod njih. Da sad smo, kao mi koji smo spašeni, malo ispod Anđela.
Ali jednog dana ćemo biti iznad njih i mi ćemo suditi Anđele, kaže biblija.
Ne znate li da ćemo suditi Anđelima? Mi suđemo Anđele.
Ima više u bibliju o Anđelima, ali nadam se da sad imate više razumijevanja što se tiče Anđela koje su ljudi i Anđela koji nisu ljudi.
Da se mogli dosta toga naučiti i tema je zanimljiva, ali sad smo ju dovršili, slika je potpuna, nadam se da ćete sad moći bolje razumjeti kad čitate i vidite riječ Anđel, šta bi šta moglo značiti.
Pomolimo se, pa ćemo opijevati još jednu pjesmu i to je to.
Hvala ti moj dragi Bože za tvoju riječ, hvala ti za mudros koju nam daješ kroz tvoju riječ i što nam otvaraš oči i to možemo razumjeti, ispoznati.
Tvoju volju i sve što nam dokazuje sve informacije samo moramo smirano i u duhu pročitak učiti.
Naći istinu, ti ćeš nam dati svoju istinu, hvala ti.
To možemo vidjeti kako anđali tvoje sluge izgledaju i sluge koje nama pomažu i hvala ti što ih šalješ, da nam pomažu i da nas čuvaju.
Da nam budu anđali čuvari i da nas čuvaju zla uvijek.
Molim te pomozi da i dalje učimo tvoju riječ i da širimo tvoju riječ i da ju razumijemo.
Otvori nam oči i uši da vidimo i da čujemo srce, da razumijemo i svatimo i prihvatimo u srca naša.
Pomozi me da ci služimo i dalje.
Mi kao anđeli koji su ljudi pomozi da širimo tvoje evanđelije, da spašavamo osobe neprestano iz tjedna u tjedan, da bi se spasili i da ih izvučemo iz pakla.
Hvala ti da svako tvojoj milos i dobrotu pomozi da imamo lijepo statak dana i novog tjedna.
Slavimo te i volimo te i u ime Isusa Christa sa tebi.
Ame.